Обрацька порода
Обрацька порода (фр. Aubrac) — порода великої рогатої худоби молочно-м'ясного напряму продуктивності. Останнім часом переважає м'ясний напрямок. Виведена у 19 столітті у Франції. Назва походить від назви плато Обрак Центрального масиву.
Обрацька порода | |
---|---|
![]() Корова обрацької породи. | |
Країна |
![]() |
Ріст |
бугаїв — 140 см, корів — 125-130 см |
Маса |
бугаїв — 900-1300 кг, корів — 580-780 кг |
Історія
Порода виникла у гірській місцевості біля гори Мезенк Центрального масиву, на межі трьох регіонів — Овернь, Південь-Піренеї, Лангедок-Руссільйон. Племінна книга відкрита у 1893 році.[1]
Опис
![](../I/Bovidae_Aubrac_cattle_19-12-2003.jpg.webp)
Масть тварин варіюється від світло-сірої до світло-брунатної. Навколо носа і очей — шерсть білого кольору. Середній зріст бугаїв становить 140 см, корів — 125—130 см. Жива маса бугаїв — 900—1300 кг, корів — 580—780 кг. Вага телят у віці 120 днів становить 168 кг, у віці 210 днів — 276 кг. Близько 40 % корів тепер запліднюють з використанням плідників породи шароле, при цьому селекція ведеться у напрямку розвитку материнських якостей.[1]
В минулому обрацька худоба мала молочно-м'ясний напрям продуктивності, однак тепер (початок 21 століття) переважає м'ясний напрям. З весни до осені корови з телятами випасаються на гірських пасовищах (1000—1500 м над рівнем моря). Наприкінці осені телята йдуть на продаж.[1]
Поширення
Худобу обрацької породи розводять переважно у місці її виникнення — на півдні Франції — біля гори Мезенк Центрального масиву, на межі трьох регіонів — Овернь, Південь-Піренеї, Лангедок-Руссільйон. Тут зосереджено 86 % всього поголів'я породи. У липні 2013 року налічувалося 163741 корова обрацької породи у 4906 стадах, 37 367 корів було записано до племінної книги.[1]
Виноски
- Aubrac. // Valerie Porter, Lawrence Alderson, Stephen J.G. Hall, D. Phillip Sponenberg (2016). Mason's World Encyclopedia of Livestock Breeds and Breeding (sixth edition). Wallingford: CABI. — P. 114. ISBN 9781780647944. (англ.)