Тужурка
Тужу́рка (від фр. toujours — «постійно», досл. «усі дні») — куртка для повсякденного носіння або формена куртка[1]. Зазвичай двобортна. Повсякденна коротка верхня одежа із застібками, комірцем і довгими рукавами. Тужуркою також називається двобортний військово-морський відкритий мундир[2].
![](../I/%D0%9D%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B0%D0%B9_II_-_%D0%93%D0%BE%D1%81%D1%83%D0%B4%D0%B0%D1%80%D1%8C_%D0%B2_%D1%82%D1%83%D0%B6%D1%83%D1%80%D0%BA%D0%B5_._%D0%A1%D0%B5%D1%80%D0%BE%D0%B2_%D0%92.%D0%90..jpg.webp)
![](../I/Mikhail_Nikolaevich_of_Russia_by_V.Serov_(1900%252C_Tretyakov_gallery).png.webp)
Етимологія
Термін виник від французького слова тужур (toujour), а додавання звичайного в таких словах суфікса «ка» (наприклад, кеп-ка, жилет-ка, шап-ка) створило в українській мові нову назву тужурка, тобто повсякденний одяг. Ця назва існувала вже в першій половині XIX століття в побутовій мові для визначення цивільної чоловічої куртки, що відтак одержала загальний термін — піджак. Не існує особливої різниці між двобортним цивільним піджаком і двобортною тужуркою.
Історія
У дореволюційному флоті Російської імперії вперше такий двобортний формений одяг, що офіційно називався «вкороченим пальтом», було введено замість сюртука в 1884 році офіцерському складу для зручнішого виконання службових обов'язків на кораблі[3].
У 1886 тужурку сіро-блакитного кольору було введено як позаслужбову форму одягу і в армії Російської імперії. Генеральські армійські тужурки носили з лацканами червоного кольору. Тужурка мала гладку спинку, відкидний комір і дванадцять ґудзиків — по шість на борті[3].
У Червоному флоті вперше чорні тужурки видали складу флоту в 1920 році, а у вересні 1921 року їх затвердила Реввійськрада республіки, як парадну форму одягу аж до введення мундирів у 1943 році[3].
Примітки
- ТУЖУРКА – Академічний тлумачний словник української мови. sum.in.ua. Процитовано 29 серпня 2016.
- Указ Президента Российской Федерации от 11 марта 2010 года № 293
- Юрьев.
Література
- Юрьев С.Ф. С чем в бой ходили и что на себе носилиː Словарь-справочник по отечественному формоведению / Под общ. ред. А.Григорьева. — М : Изд. центр «Анкил-воин», 1995. — С. 87-88. — (Библиотека российского офицера) — 5000 прим. — ISBN 5-86476-075-7.