Рева Віталій Михайлович
Віталій Михайлович Ре́ва (нар. 25 лютого 1938, с. Якушинці Вінницького району Вінницької області — пом. 4 січня 2012, м. Київ) — український автотранспортник, державний службовець і громадський діяч. Народний депутат України першого скликання, заслужений працівник транспорту України.
Віталій Михайлович Рева | |
---|---|
Народився |
25 лютого 1938![]() |
Помер |
4 січня 2012 (73 роки)![]() |
Поховання | Байкове кладовище |
Громадянство |
![]() ![]() |
Діяльність | автомобільний транспорт |
Alma mater | Київський автомобільно-дорожній інститут |
Науковий ступінь | кандидат технічних наук |
Посада | Президент Всеукраїнської асоціації автомобільних перевізників (1997—2011) |
Партія | КПРС (1965–1991) |
Нагороди | |
![]() | |||
---|---|---|---|
1-го скликання | |||
КПРС | 15 травня 1990 | — | 10 травня 1994 |
Біографія
Родина
Народився в сім'ї службовців, українець. Був одружений, мав дитину.
Освіта
Протягом 1954–1959 років навчався у Київському автомобільно-дорожньому інституті, здобувши фах інженера-експлуатаційника автотранспорту.
1984 року закінчив Академію управління народним господарством у Москві.
Мав вчений ступінь кандидата технічних наук, був почесним професором Національного транспортного університету.
Кар'єра
По закінченню Київського автомобільно-дорожнього інституту у 1959—1967 роках працював механіком, старшим інженером, начальником відділу, головним інженером автотранспортного підприємства м. Перм РРФСР.
З 1967 по 1975 рік обіймав посаду заступника начальника Київського обласного автоуправління, а у 1975—1988 роках — заступника начальника управління, начальника пасажирського управління, заступника міністра, Першого заступника міністра автомобільного транспорту УРСР.
У 1986 році був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
У 1988–1990 роках був першим заступником Міністра транспорту УРСР.
1992 року став першим віце-президентом Української державної корпорації «Укравтотранс».
У березні 1993–1996 роках — заступник Міністра транспорту України — директор департаменту автомобільного транспорту України.
У 1997 році заснував Всеукраїнської асоціації автомобільних перевізників, яку очолював до грудня 2011 року, коли за станом здоров'я склав з себе повноваження президента ВААП.
Політична діяльність
У 1990 році був висунутий кандидатом в народні депутати трудовим колективом автопідприємства 14312 м. Феодосії, і 18 березня 1990 обраний Народним депутатом України по 249-му Феодосійському виборчому округу, отримавши у 2-му турі 52,23 % голосів[2].
Входив до групи «За соціальну справедливість», був членом Комісії Верховної Ради України з питань розвитку базових галузей народного господарства. На цій посаді перебував до травня 1994 року.
Громадська діяльність
- голова української науково-технічної спілки працівників автотранспорту та дорожнього господарства;
- президент Федерації гандболу України.
- почесний президент Всеукраїнської асоціації автомобільних перевізників
- Академік Транспортної Академії України,
- член колегій Державтотрансадміністрації та Головавтотрансінспекції,
- член Ради підприємців при Кабінеті Міністрів України
- член громадської колегії Укравтодору.
Нагороди
- Орден «Знак Пошани», 1973
- Орден Трудового Червоного Прапора, 1986
- Орден «За заслуги» ІІІ (1997)[3], ІІ (2003), І ступенів (2010)[4]
- Почесна грамота Верхової Ради України, 2003
- Заслужений працівник транспорту УРСР
Мав вісім медалей.
Примітки
- Всеукраїнська асоціація автомобільних перевізників. Пішов з життя почесний президент ВААП Віталій Михайлович Рева[недоступне посилання з квітня 2019]
- Офіційний портал Верховної ради України. Рева Віталій Михайлович
- Указ Президента України від 15 серпня 1997 року № 816/97 «Про відзначення народних депутатів України»
- Указ Президента України від 29 жовтня 2010 року № 987/2010 «Про відзначення державними нагородами України з нагоди Дня автомобіліста і дорожника»