Mauser 1934
Mauser 1934 — німецький пістолет, вироблявся у 1910-1934 р. Загалом мав три модифікації M1910, M1914, M1934. Був комерційною зброєю, яку використовували різні поліцейські підрозділи європейських країн. Також був взятий на озброєння у підрозділах Вермахту, на початку Другої світової війни.
Mauser 1934 | |
---|---|
![]() Mauser 1934 | |
Тип: | Пістолет |
Походження: | ![]() |
Історія служби | |
Термін використання | 1910 - 1939 |
Війни | Друга світова війна |
Історія виробництва: | |
Розроблено | 1910-1934 |
Виробник | «Mauser-Werke GmbH» |
Кількість | 500 000 (1910 по 1939) 110 000 (1934 по 1940) |
Варіанти | M1910, M1914, M1934 |
Характеристики | |
Маса | 0,6 кг. (без патронів) |
Довжина | 152 мм. |
Довжина ствола, мм: | 86 мм. |
Тип боєприпасу | 7,65х17СР Браунинг |
Механізм | відбій затвора |
Дульна швидкість | початкова — 290 м/с |
Прицільна дальність | 50 метрів |
Тип боєпостачання | магазин на 8 патронів |
Приціл | постійний |
Історія створення та виробництва
Розробники підприємства Маузер-Верке (Mauser Werke) у 1909 році почали розробку нового пістолета, під нещодавно прийнятий на озброєння набій 9×19 мм (9мм Люгер). Основою автоматики пістолету стала не зовсім звичайно на той час конструкція з напів вільним затвором. Експерименти ставили не з замикаючим стволом, а намагались уповільнити відкат затвору. Для цього у передній ніжній частині пістолета встановили гальмівний опорний щиток, що утримував затвор, поки куля не покине ствол.
Перші такі зразки з'явились у 1910 році, а його вже вдосконалена модель з маркуванням Mauser 1912/14 була виготовлена невеликою партією — близько 200 зразків. Однак коли з'ясувалось, що конструкція не дуже вдала, виробництво було припинено.
На базі цієї моделі розробником Йозефом Ніклем був створений «цивільний» пістолет, що користувався неабияким попитом. Так з'явився на світ пістолет M1910.
Модель M1910 була розрахована на відносно слабкий, але поширений набій 6,35 мм Браунінг. З 1910 по 1913 р. було виготовлено близько 60 000 зразків цієї зброї.
Після невеликої модифікації у 1914 році з'явились нові моделі цього пістолету . Модель 1910/14 під той самий патрон, що і модель М1914 — 7,65 Браунінг. Ці пістолети часто були табельною зброєю у багатьох організаціях, не тільки у Німеччині.
1914-го року було виготовлено близько 330 000 зразків під набій 6,35 мм та близько 500 000 під набій 7,65 мм.
У 1934-1936 роках знову здійснили невелику модифікацію пістолетів моделей 1914-х років, при цьому руків'я набуло більш округлої форми; також п'ята магазину позбулась гострих кутів. Зразки отримали позначення М1910/34 під калібр 6,35 та М1914/34 під калібр 7,65. Цих моделей було виготовлено набагато менше — у калібрі 6,35мм — близько 30 000, у калібрі 7,65мм — близько 120 000.
Опис конструкції
Одна з особливостей цих моделей була зупинка затвору у відкритому положенні після того, як з магазину був відстріляний останній патрон, що дозволяло суттєво скоротити час на перезарядження і тим самим значно підвищити бойові характеристики пістолета. Достатньо було вставити заряджений магазин, при цьому вставлений магазин взаємодіяв з зацепом, що звільняв затвор. Крім функції «зупинки затвору», з'явився важіль з виступом, який при відсутності патронів магазині замикав ударно-спусковий механізм.
За будовою пістолети Маузер 1910, 1914 та 1934 років мають невелику кількість відмінностей, більшість з яких зовнішні. Всі моделі мали автоматику, побудовану на відбої вільного затвору. ствол хоч і не рухається при стрільбі, при розбиранні знімається достатньо легко. Кріплення ствола до рамки зроблене у оригінальний спосіб — за допомогою довгого поздовжнього стержня, що вставлявся спереду, під стволом та проходив крізь отвори в упорах, зроблені у нижній поверхні ствола. Ударно-спусковий механізм ударникового типу, ручний запобіжник розташовувався зліва у вирізі щічки руків'я. Засувка магазину знаходиться у основі пістолетного руків'я. Щічки руків'я — дерев'яні або пластикові.
Попри легкість обслуговування цього пістолета, мав він і свої вади: при розборці часто губились дрібні частини ударно-спускового механізму. Сам ударно-спусковий механізм був чутливий до засмічення; крім того, при низьких температурах пістолети зразка 1914 року найчастіше давали осічки через слабку бойову пружину.