Володимир Осадчий (польський історик)
Володимир Осадчий (пол. Włodzimierz Osadczy) — польський історик українського походження, доктор історичних наук, професор Католицького університету в Любліні.
Володимир Осадчий | |
---|---|
пол. Włodzimierz Osadczy | |
Народився |
25 квітня 1969 (52 роки) Луцьк, Українська РСР, СРСР |
Країна |
![]() |
Діяльність | історик |
Alma mater | Історичний факультет Львівського національного університету імені Івана Франка |
Звання | професор |
Біографічні дані
Народився у 1968 році на Волині. Закінчив історичний факультет Львівського державного університету ім. Франка. Захистив дипломну роботу на тему «Костел і церква на спільній дорозі». З 1993 року постійно проживає у Польщі[1]. В 1998 у Люблінському католицькому університеті захистив дисертацію на тему «План співіснування Грецького та Латинського обрядів Католицької Церкви в Східній Галичині після Конкордії 1863—1914 рр.» (пол. Płaszczyzna współistnienia obrządków greckiego i łacińskiego Kościoła katolickiego w Galicji Wschodniej po Concordii 1863—1914). Працював в Університет Марії Кюрі-Склодовської у Любліні, а згодом в Інституті історії костелу Люблінського католицького університету та Вищої державно професійної школи у Холмі. Очолював «Центр Східноєвропейських досліджень — Ucrainicum». Заангажований у ряд культорологічних та політичних проектів пов'язаних із україно-польськими стосунками. За віровизнанням — римо-католик[2].
Специфіка поглядів та творчого доробку
Для поглядів Осадчого властивими є тяжіння до традиціоналізму та клерикалізму. У роботах та виступах в основному дотримується, традиційної для польської історичної культурології, доктрини «польської цивілізаційної місії на сході», для якої характерними є применшення цінності некатолицьких проявів духовності та культури у порівнянні із католицькими, передовсім польськими. Виступав із гострою критикою очільників Української греко-католицької церкви — Любомира Гузара і Ігоря Возьняка, звинувачуючи їх в українських націоналістичних симпатіях[3]. Брав активну участь у розробці закону про кримінальне переслідування українців у Польщі за націоналістичні погляди[4]. У найбільш ґрунтовній науковій праці монографії «Свята Русь» намагається структурувати дихотомію між історичним та політичним трактуванням поняття «Русі» у Галичині ХІХ-ХХ століть, і зокрема її окресленню як «Святої». Останнє Осадчий пов'язує з ідеалістичними настроями духовенства та інтелігенції, які мали наслідком поширення симпатій галицьких русинів до Російської Імперії[5].
Висловлювання
«Львів та Вільно — це символи відродженої польської держави»[6]
Примітки
- Грабарчук К. (2011) Центр української культури у Любліні очолює волинянин Відвідано: 02.02.2018
- Włodzimierz Osadczy (2016) Bł. Biskup Grzegorz Chomyszyn, orędownik polsko-ukraińskiego pojednania30хв.52с.
- Prof. Włodzimierz Osadczy (2017) Bp Grzegorz Chomyszyn — i Jego potępienie szowinizmu ukraińskiego 7хв40с — 12хв00с. Відвідано: 07.02.2017
- Боболовіч П. (2018) Як у боротьбі за власне добре ім'я Польща може його втратити Відвідано: 07.02.2017
- Осадчий В. (2008) Чому галичанам не чуже православ'я Відвідано: 07.02.2017
- Сірук М. Куди йде Польща Відвідано:02.02.2018