Шеман Вільгот
Девід Гарольд Вільґот Шеман (швед. Vilgot Sjöman; 1924 Стокгольм — 2006, там же) — шведський кінорежисер і письменник.
Шеман Вільгот | |
---|---|
![]() | |
Народився |
2 грудня 1924[1][2][…] Стокгольм, Швеція[3] |
Помер |
9 квітня 2006[4][1][…] (81 рік) Стокгольм, Швеція[3] ·геморагічний інсульт |
Поховання | кладовище Галеварвd[5] |
Країна |
![]() |
Діяльність | письменник, кінорежисер, сценарист, режисер, актор, кінопродюсер, оператор-постановник, монтажер |
Alma mater | Стокгольмський університет і Каліфорнійський університет в Лос-Анджелесі |
Знання мов | шведська[1] |
Роки активності | 1948 — 2004 — 2004 |
IMDb | ID 0803672 |
Навчався в Стокгольмському університеті. З 1948 року виступав як театральний і літературний критик в газетах. Працював асистентом у режисера Інгмара Бергмана.
У 1962 році поставив свій перший фільм «Коханка» (Бібі Андерссон і Макс фон Сюдов), героїня якого полягає в любовному зв'язку з двома чоловіками. У другому його фільмі «491» (1964) група молодих людей піддає повію різним приниженням.
Скандальної популярності набула його дилогія з Лєною Нюман в головній ролі — «Я допитлива — фільм у жовтому» (1967) і «Я допитлива — фільм у блакитному» (1968) — про студентку, яка бере інтерв'ю у різних людей (серед них — Улоф Пальме, Мартін Лютер Кінг, Євген Євтушенко). Через містяться сцен порнографічного характеру фільм був заборонений до показу в США.
Примітки
- Bibliothèque nationale de France Ідентифікатор BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- Encyclopædia Britannica
- Німецька національна бібліотека, Державна бібліотека в Берліні, Баварська державна бібліотека та ін. Record #120541688 // Німецька нормативна база даних — 2012—2016.
- http://www.canada.com/topics/entertainment/story.html?id=13525385-1319-450d-ba3b-e2f344b54b4c&k=53270
- http://www.svenskagravar.se/search?ShowFilters=False&Query=David+Harald+Vilgot+Sj%C3%B6man&ParishId=&GraveNumber=&BirthDate=&DeathDate=&BurialDate=&OrderByDesc=False&OrderBy= — Svenska gravar.
Посилання
- Шеман // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.