Миколай I
Святий Миколай I Великий (лат. Nicolaus; †13 листопада 867, Рим, Папська держава) — сто шостий папа Римський з 24 квітня 858 року по 13 листопада 867 року.
Святий Миколай I | ||
![]() | ||
| ||
---|---|---|
24 квітня 855 — 13 листопада 867 | ||
Попередник: | Бенедикт III | |
Наступник: | Адріан II | |
Народження: | бл. 820 Рим, Папська держава | |
Смерть: | 13 листопада 867[1] Рим, Папська держава | |
Релігія: | Католицька церква[2] | |
Примітки | сто шостий папа Римський | |
У миру | Миколай | |
![]() |
Життєпис
Народився у Римі в сім'ї міського управителя Теодора. Після смерті Бенедикта III імператор Римської імперії Людовик II, який на той час перебував поблизу Рима, прибув до міста з метою вплинути на вибори папи. Миколай був обраний папою у присутності імператора. 25 квітня 858 року, в базиліці св. Петра відбулася його урочиста коронація (перша в історії папства). Від цього часу і впродовж 1000 років (в 1965 році Павло VI укинув її) потрійна корона — тіара — була символом папства. Три діадеми означали папську небесну, земну владу і владу над чистилищем. Через два дні після коронації Миколай I навідав імператора у його таборі, Людовик зустрів папу та вів його коня за вуздечку деякий час.
Микола I як і Лев I вважав, що папа Римський є наступником Ісуса Христа на землі та главою Церкви, а вчиняючи владу і опіку над усією Церквою, є вільний і незалежний від світської влади. Був великим папою-реформатором, мав своєю метою звільнити церкву з-під контролю світської влади, що призвело до нового конфлікту зі Східною церквою. Микола І розвинув теорію відносин між Церквою і державою: і Папа, і імператор мають владу, однак їх сфери відрізняються. Папа, оскільки його влада є духовною, може втручатись у справи держави, але імператор, оскільки його влада є тимчасовою, не може втручатись у справи Церкви. На прохання патріарха Ігнатія I, зміщеного з патріаршого престолу внаслідок політичних інтриг, Миколай I, втрутився у конфлікт між ним і Фотієм, проте свою мету досягнув аж через сім років, коли Фотія було зміщено з престолу, Ігнатія відновлено і на певний час між Східною та Західною церквами встановився мир. У відповідь патріарх Фотій у 867 році піддав критиці додаток Філіокве (додаток до Символу Віри), який дедалі більше визнавався на Заході. Ці суперечки знаменували другий розкол між Західною та Східною церквами.
Примітки
- autori vari Enciclopedia dei Papi — 2000.
- Catholic-Hierarchy.org — USA: 1990.
Посилання
Джерела
- 9th edition (1880s) of the Encyclopædia Britannica