Патон Володимир Євгенович
Володи́мир Євге́нович Пато́н (18 лютого 1917 — 28 лютого 1987) — український радянський науковець, доктор технічних наук, заслужений винахідник УРСР (1982), кавалер ордена «Знак Пошани» (1976), Трудового Червоного Прапора (1984), лауреат Сталінської премії 3-го ступеню (1949), Державної премії УРСР (1972); старший брат президента НАН України академіка Бориса Патона.
Патон Володимир Євгенович | |
---|---|
Ім'я при народженні | Патон Володимир Євгенович |
Народився |
18 лютого 1917 Київ |
Помер |
28 лютого 1987 (70 років) Київ |
Поховання | Байкове кладовище |
Країна |
![]() ![]() |
Національність | українці[1] |
Діяльність | науковець |
Alma mater | Уральський державний технічний університет |
Галузь | інженер |
Заклад | Інститут електрозварювання імені Євгена Патона НАН України |
Посада | начальник дослідницького конструкторсько-технічного бюро НДІ електрозварювання (1943—1987) |
Ступінь | доктор технічних наук |
Відомий завдяки: | електрозварювання |
Батько | Патон Євген Оскарович |
Брати, сестри | Патон Борис Євгенович |
Нагороди |
![]() ![]() ![]() ![]() |
Життєпис
Народився 1917 року у місті Київ в родині Євгена Патона та Наталії Вікторівни Будде.
На мості Патона на початку 1940-х впровадив технологію автоматичного зварювання вертикальних швів — апарат, що повз по стінці, сконструював Володимир.
Закінчив Свердловський індустріальний інститут. До листопада 1943 року працював технологом на металургійному заводі. Надалі перейшов до Інституту електрозварювання; до 1987 року — начальник начальник відділу і заступник начальника дослідницького конструкторсько-технічного бюро НДІ електрозварювання.
Спеціаліст та винахідник у царині металургії та електрозварювання; 1951 року захистив кандидатську дисертацію.
Був одружений двічі; в другому шлюбі з Тамарою Семенівною Кошкіною 1962 року народилася донька Наталія.
Лауреат Сталінської премії 3-го ступеня 1949 року — за корінне вдосконалення методів будівництва магістральних газопроводів.
Був різносторонньою особистістю — спортсмен, захоплювався велосипедом та мисливець, колекціонував альбоми по живопису.
Займався вдосконалюванням основ проектування нової зварювальної техніки, систем керування зварювальними процесами, устаткування для виробництва металевих конструкцій вирішенням інших конструкторських проблем.
Є автором 49 патентів.
Помер 1987 року, похований на Байковому кладовищі.
Серед патентів:
- «Пристрій для подачі електродного дроту», співавтори Дерев'янко Микола Григорович, Дудко Данило Андрійович, Ігнатьєв Володимир Георгійович, Притула Сергій Іванович, Ткаченко Іван Никифорович, Ткаченко Роман Никифорович.
- «Пристрій для автоматичного зварювання під флюсом в стелевому положенні», співавтори Варенчук Павло Олександрович, Дубовецький Василь Якович, Ковальов Валентин Деонисович, Новиков Анатолій Максимович, Пашкевич Валентин Рафаїлович, Тищенко Василь Васильович, Чвертко Анатолій Іванович.
Джерела
- Патон Володимир Євгенович (рос.)
- Про що змовчав академік
- Родовід (рос.)
- Володимир Євгенович Патон (рос.)
- Патенти автора (рос.)