Березинська-Шухевич Наталія Романівна
Наталія Романівна Березинська-Шухевич (13.03.1910, с. Лецівка, нині Долинський р-н Івано-Франківської обл. — 28.02.2002, Львів) — українська громадсько-культурна діячка. Дружина командира УПА Романа Шухевича,[2] сестра члена ОУН Юрія-Мирослава Березинського, вбитого під час нападу на пошту в Городку.
Березинська-Шухевич Наталія Романівна | |
---|---|
Народилася |
13 березня 1910 Лецівка, Рожнятівський район, Івано-Франківська область |
Померла |
28 лютого 2002 (91 рік) Львів, Україна |
Поховання | |
Країна |
![]() ![]() ![]() |
Діяльність | громадська діячка |
Брати, сестри | Березинський Юрій-Мирослав |
У шлюбі з | Шухевич Роман Йосипович |
Життєпис
Народилась 13 березня 1910 року у с. Лецівка, нині Долинський район Івано-Франківської області.
Навчалася у Львівській гімназії сестер Василіянок, закінчила гімназію Українського педагогічного товариства (1928).[3]
Від 1929 — член «Просвіти». Після початку війни 1939 року з сином перейшла кордон і переїхала до чоловіка до Кракова, а 1941 року повернулася до Львова.
20 лютого 1943 була заарештована гестапо, через місяць звільнена завдяки клопотанню Альфреда Бізанца (радника губернатора дистрикту «Галичина»). З приходом радянських військ перейшла у підпілля й переїхала в с. Біличі, Старосамбірського р-ну Дрогобицької области.
17 липня 1945 разом з родиною була заарештована органами КДБ.[4] У Наталії відібрали дітей і перевезли у дитбудинок у Чорнобилі (Київ. обл., нині в зоні відчуження), а звідти — у Сталіно (нині Донецьк).
4 січня 1946 постановою Особл. наради була засудж. до 5 р. заслання, а 8 вересня 1947 покарання замінено на 10 р. виправно-труд. таборів. Ув'язнення відбувала в мордовських таборах. Лише після тривалого голодування одержала адресу дітей.
4 серпня 1955 табірне покарання було замінено депортаційним. Її вислано в Новосибір. обл., куди приїхав і син Юрій. Згодом вони переїхали в Караґанду, куди були вислані сестра та мати Р. Шухевича. Через тиждень після смерті матері чоловіка Наталія з сином і сестрою Р. Шухевича без офіційного дозволу повернулися до Львова. Ні прописки, ні роботи одержати не могла. Її знову заарештували й за проживання без прописки засудили на 3 роки позбавлення волі. У Чернігівській тюрмі, де відбувала новий термін покарання, 1957 зустрілася з дочкою. Син Юрій теж був засудж. Б.-Ш. було відправлено на примусове спецпоселення в Караґанду.
1958 повернулася до Львова.
![](../I/%D0%93%D1%80%D0%BE%D0%B1%D1%96%D0%B2%D0%B5%D1%86%D1%8C_%D1%80%D0%BE%D0%B4%D0%B8%D0%BD%D0%B8_%D0%A8%D1%83%D1%85%D0%B5%D0%B2%D0%B8%D1%87%D1%96%D0%B2..jpg.webp)
Похована у родинному гробівці на 67 полі Личаківського цвинтаря.
Примітки
- Загайська Р. Й. Вітер в долонях — Львів: 2017. — С. 56. — 416 с.
- Березинська-Шухевич Наталія Романівна - Енциклопедія Сучасної України. esu.com.ua. Процитовано 4 липня 2019.
- Дружина Головного командира УПА Наталія Шухевич - Україна Incognita. incognita.day.kyiv.ua. Процитовано 4 липня 2019.
- Роман Шухевич в українській історії. www.2000.ua (рос.). Процитовано 4 липня 2019.