Вулиця Пушкіна (Маріуполь)
Вулиця Пушкіна (до 1937 року — Велика Садова) — вулиця в Центральному районі Маріуполя. Перетинається з Грецькою вулицею, вулицями Куїнджі та Архітектора Нільсена і примикає до проспекту Металургів.
Вулиця Пушкіна Маріуполь | |
---|---|
![]() | |
Район | Центральний |
Назва на честь | Олександра Пушкіна |
Колишні назви | |
Велика Садова | |
Загальні відомості | |
Протяжність | 1 км |
Координати початку | 47°05′26″ пн. ш. 37°33′19″ сх. д. |
Координати кінця | 47°05′29″ пн. ш. 37°32′32″ сх. д. |
Транспорт | |
Рух | одна смуга в обидва боки |
Покриття | асфальт |
Будівлі, пам'ятки, інфраструктура | |
Навчальні заклади | Технічний ліцей |
Заклади культури | Музей медальєра Юхима Харабета, Центр сучасного мистецтва ім. А. Куїнджі |
Зовнішні посилання | |
У проєкті OpenStreetMap | пошук у Nominatim |
На карті |
![]() На карті населеного пункту |
Мапа | |
![]() |
На вулиці знаходяться будинки в основному дореволюційної побудови, проте є і будівлі радянської епохи, а в кінці 1960-х біля проспекту Металургів були збудовані багатоповерхівки.
Історія
Назва
Про походження першої назви вулиці сказано в книзі «Маріуполь і його околиці» за 1892 рік:
За планом 1851 року і за розповідями старожилів, на тих кварталах, де тепер Мала і Велика Садові і які тепер називаються Новобудівкою, були прекрасні фруктові сади. Ця частина міста забудована лише після 1859 року і, головним чином, в останні роки.
До 100-річчя з загибелі Олександра Сергійовича Пушкіна, в 1937 році, вулиці дали його ім'я[1].
Будівлі
![](../I/%D0%92%D1%83%D0%BB%D0%B8%D1%86%D1%8F_%D0%9F%D1%83%D1%88%D0%BA%D1%96%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B0_%E2%84%9696.JPG.webp)
Вулиця починалась від цирку братів Яковенко. Цирк згорів під час радянсько-німецької війни, а на його місці тепер розташовані гаражі.
В будинку неподалік від цирку пройшло дитинство та юність Віктора Синайського — майбутнього відомого скульптора.
Середня школа № 2 побудована в 1950-ті роки. Школа носить ім'я льотчика, Героя Радянського Союзу Володимира Семенишина, який загинув неподалік Маріуполя.
В будинку № 96 в післявоєнні роки знаходився Будинок піонерів. Пізніше сюди вселилась прокуратура, яку змінив штаб цивільної оборони.
Примітки
Література
- Буров С. Д.. «Маріуполь. Минуле». Маріуполь. ЗАТ Газета «Приазовский рабочий». 2003. стор. 98—101. ISBN 966-8208-06-04(рос.)