Вістря
Ві́стря — село Коропецької селищної громади Чортківського району Тернопільської області. Розташоване на річці Дністер, на півдні району. Центр сільради, яка раніше об'єднувала хутори Діброва-Вістрянська, Левентова, Цвітове, Ямне та с. Теребіж.
село Вістря | |
---|---|
![]() | |
Країна | ![]() |
Область | Тернопільська область |
Район/міськрада | Чортківський район |
Рада | Вістрянська сільська рада |
Облікова картка | Вістря |
Основні дані | |
Засноване | 15 століття |
Населення | 1 050 |
Територія | 2.893 км² |
Густота населення | 363 осіб/км² |
Поштовий індекс | 48371 |
Телефонний код | +380 3555 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 48°55′29″ пн. ш. 25°07′52″ сх. д. |
Водойми | Дністер |
Відстань до районного центру |
33 км |
Найближча залізнична станція | Бучач |
Відстань до залізничної станції |
53 км |
Місцева влада | |
Адреса ради | 48371,
Тернопільська обл., Монастириський р-н., с. Вістря |
Карта | |
![]() ![]() Вістря | |
![]() ![]() Вістря | |
Мапа | |
![]() | |
|
Біля села розташовані геологічні пам'ятки природи місцевого значення — Відслонення девону № 1 і № 2.
Історія
![](../I/Beauplan_special_fragment_7_Buchach.jpg.webp)
Перша писемна згадка — 18 лютого 1437 року[1]. Існує інформація що перша згадка про село Вістря датована 1485 роком, проте на даний момент вона не підтверджена: 1485 року кримський хан Менглі-Гірей, підкуплений великим московським князем Іваном III, нападає на Київ, вбиває, веде в рабство багатьох українців, а в той час невеликі загони кримських татар роблять вилазки на територію сучасного Поділля, де і було згадано про існування села на лівому березі Дністра.
У податковому реєстрі 1515 року в селі документується 2 лани (близько 50 га) оброблюваної землі[2].
У Вістрі діяли читальня товариства «Просвіта», Народний дім, товариство «Луг», кооператива, школа, дошкільний заклад, хор, аматорський гурток.
Враховуючи те, що село розташоване на березі Дністра, воно не раз потерпало від повеней, зокрема під час повені 1941 загинуло 5 осіб. За останні роки село потерпіло від повеней у 2008 та 2010 роках.
Враховуючи географічне розташування на території села часто відбувалися запеклі бої, та стояла лінія фронту.
Протягом 1962–1966 село належало до Бучацького району. Після ліквідації Монастириського району 19 липня 2020 року село увійшло до Чортківського району[3].
Пам'ятки
Дерев'яна церква Пресвятої Богородиці
![](../I/%D0%94%D0%B5%D1%80%D0%B5%D0%B2'%D1%8F%D0%BD%D0%B0_%D1%86%D0%B5%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B0_%D0%9F%D1%80%D0%B5%D1%81%D0%B2%D1%8F%D1%82%D0%BE%D1%97_%D0%91%D0%BE%D0%B3%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B4%D0%B8%D1%86%D1%96_%D0%B2_%D1%81._%D0%92%D1%96%D1%81%D1%82%D1%80%D1%8F_%E2%80%94_368.jpg.webp)
![](../I/%D0%94%D0%B7%D0%B2%D1%96%D0%BD%D0%B8%D1%86%D1%8F_%D1%86%D0%B5%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B8_%D0%9F%D1%80%D0%B5%D1%81%D0%B2%D1%8F%D1%82%D0%BE%D1%97_%D0%91%D0%BE%D0%B3%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B4%D0%B8%D1%86%D1%96_%D1%83_%D1%81._%D0%92%D1%96%D1%81%D1%82%D1%80%D1%8F_%E2%80%94_370.jpg.webp)
На пагорбі, що нависає над селом на лівому березі Дністра, у затишному місці, серед дерев стоїть дерев'яна церква Пресвятої Богородиці. Збудовано храм в 1873 році. Церква класично тридільна, однокупольна. На подвір'ї церкви знаходиться також дзвіниця.
За часів незалежності України збудовано ще одну церкву, у якій здійснюється богослужіння парафіян греко-католицького обряду.
Костел
![](../I/%D0%9A%D0%BE%D1%81%D1%82%D0%B5%D0%BB%252C_%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%BE_%D0%92%D1%96%D1%81%D1%82%D1%80%D1%8F_%E2%80%94_347.jpg.webp)
У центрі села, з правого боку дороги, що пролягає через село, на невисокому пагорбі знаходиться невеликий, але не позбавлений скромної витонченості, костел. Дзвіниця знаходиться у верхній частині фасаду храму, під хрестом.
Встановлено пам'ятний хрест на честь скасування панщини (1850), який був відновлений в 1991 році, пам'ятник воїнам РА. Є братська могила радянських воїнів. На могилі — надгробна плита і обеліск[4].
Насипані символічні могили Борцям за волю України (1990) та воякам УПА (1992).
Соціальна сфера
Діють ЗОШ I-II ступ., клуб, бібліотека, ФАП, дошкільний заклад «Сонечко», відділення зв'язку, 5 закладів торгівлі. В селі Вістря вже став традиційним футбольний турнір пам'яті Володимира Ковбаса, що зазвичай проводиться в період Великодніх свят. Участь у цьому турнірі беруть команди Монастириського, Тлумацького району. Футбольний колектив успішно виступає в чемпіонаті та кубку району.
У 2011 рокі вперше започатковано та проведено Свято села.
Село є повністю газифікованим.
Економічна сфера
На території села збудований цегельний завод, проте на даний час він не функціонує. На даний час свою діяльність на території села здійснює ПАП «Провесінь», який фактично став наступником колгоспу ім. Героя Радянського Союзу І.Дворського. Колгосп у свій час був одним з найуспішніших в Тернопільській області, а отже одним з найбагатших. Після реформування колгоспів та від'єднання земель с. Горигляди було створено ПАП «Провесінь» Варто відзначити той факт, що на території села функціонує млин, що дозволяє жителям села і навколишніх сіл молоти збіжжя. У селі здійснюється транспортне сполучення з м. Монастириська, Тернопіль, Івано-Франківськ.
Перспектива розвитку
![](../I/%D0%9A%D0%B0%D0%BD%D1%8C%D0%B9%D0%BE%D0%BD_%D1%80%D1%96%D1%87%D0%BA%D0%B8_%D0%94%D0%BD%D1%96%D1%81%D1%82%D0%B5%D1%80_%D0%BF%D0%BE%D0%B1%D0%BB%D0%B8%D0%B7%D1%83_%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B0_%D0%92%D1%96%D1%81%D1%82%D1%80%D1%8F_%E2%80%94_131.jpg.webp)
Враховуючи розташування на території Дністровського каньйону, протікання річки Дністер, багаті ліси село Вістря є перспективним у плані розвитку зеленого туризму. Вже зараз по р. Дністер прокладені маршрути сплаву на човнах, через село проходять веломаршрути. Можливе будівництво мотелів, готелів, баз відпочинку, проведення екскурсій по Дністру та інші послуги.
Примітки
- Akta grodzkie i ziemskie. — T. 12. — S. 18, № 156-157.
- Zródla dziejowe. Tom XVIII. Polska XVI wieku pod względem geograficzno-statystycznym. Cz. I. Ziemie ruskie. Ruś Czerwona. — S. 171 — Warszawa: Sklad główny u Gerberta I Wolfa, 1902. — 252 s.
- Постанова Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів»
- Богдан Андрушків. «Некрополі Тернопільщини, або про що розповідають мовчазні могили», Тернопіль, «Підручники і посібники», 1998
Джерела
- Дем'янова I., Заболотний В. Вістря // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 285. — ISBN 978-966-528-279-2.
Посилання
- Вістря. Дерев'яна церква Пресвятої Богородиці (1873р.)/(2012). Тернопільська обл. Монастириський р-н. // Старовинні церкви, костели, синагоги, монастирі України.