Елія Коррейя
Е́лія Корре́йя (порт. Hélia Correia; нар. лютий 1949) — португальська романістка, драматургиня, поетеса та перекладачка. Лавреатка Премії Камоенса (2015).
Елія Коррейя | |
---|---|
Народилася |
1949[1][2][…] Лісабон, Португалія |
Країна |
![]() |
Діяльність | письменниця, перекладачка, драматург, поетеса |
Alma mater | Faculdade de Letras da Universidade de Lisboad |
Знання мов | португальська |
Нагороди | |
IMDb | ID 5571806 |
З життєпису
Народилась у Лісабоні в лютому 1949 року, і виросла в рідному місті її матері Мафрі. Її батько був антифашистом, якого поплічники салазарівців заарештували ще до її народження[3]
В Лісабонському університеті вона вивчала романську філологію[4] У цей час вона почала публікувати вірші в тогочасних літературних додатках, таких як Juvenil do Diário de Lisboa під егідою Маріо Каштрим (Mário Castrim)[3].
Після періоду роботи викладачем середньої школи Елія Коррейя вступила в аспірантуру, досліджуючи класичний театр.
Літературна творчість
Серйозна літературна кар'єра Елії Корейї розпочалась в 1981 році з опублікування дебютного твору під назвою O Separar das Águas. Вона досить швидко здобула значний комерційний успіх та визнання з боку критиків, причому останні похвалили її за новизну письма, яка, втім, не втрачала зв'язок з найкращими літературними традиціями. Вони угледіли в творчості Корейї впливи Каміло Кастело Бранко та Емілі Бронте, а також ремінісценції з давньогрецькою драматургією[3].
Декілька її романів, включаючи O Número dos Vivos (1982) і Montedemo (1983), можна вважати творами магічного реалізму. Сама Коррейя не спростовувала це твердження, висловившись, що не варто ігнорувати важливості латиноамериканського магічного реалізму[3]
Деякі критики також відзначають, що на її більш ранні твори вплинула французька феміністська думка. Марія Тереза Орта описала твори Коррейї як "вісцеральні" та "первісні"[5].
Починаючи з 1990-х вона почала писати театральні твори. Авторка інтерпретувала давньогрецькі міфи з точки зору жіночих героїнь, таких як Антігона в Perdição, Exercício sobre Antígona, Єлена Троянська в O Rancor, Exercício sobre Helena[6].
У 2001 році з'явилася її найпопулярніша книга Lillias Fraser, події якої розгортаються між 1746 і 1762 роками на території Шотландії та Португалії, охоплюючи землетрус у Лісабоні. Книга здобула премію Португальського PEN-клуба.
Бібліографія
- Художня література
- 1981 - O Separar das Águas
- 1982 - O Número dos Vivos
- 1983 - Монтедемо
- 1985 - Вілла Селесте
- 1987 - Сома
- 1988 - «Fenda Erótica»
- 1991 - Casa Eterna
- 1996 - Інсянія
- 2001 - Лілліас Фрейзер
- 2001 - Antartida de mil folhas
- 2002 - Apodera-te de mim
- 2008 - Контос
- 2014 - Vinte degraus e outros contos
- Поезія
- 1986 – A Pequena Morte / Esse Eterno Canto
- 2012 – A Terceira Miséria
- Драматургія
- 1991 – Perdição, Exercício sobre Antígona
- 1991 – Florbela
- 2000 – O Rancor, Exercício sobre Helena
- 2005 – O Segredo de Chantel
- 2008 – A Ilha Encantada
- Твори для дітей
- 1988 – A Luz de Newton (сім історій про кольори)[7]
Нагороди та відзнаки
- 2001 Премія Португальського PEN-клубу - за Lillias Fraser[7]
- 2006 Премія Máxima de Literatura - за Bastardia[7]
- 2010 Премія Фонду Інес де Каштру (Fundação Inês de Castro) - за Adoecer [8]
- 2012 Премія Casino da Póvoa - за поетичну збірку A Terceira Miséria[7]
- 2013 Премія Вержиліо Феррейри - за внесок до літератури, присуджена Університетом Евори[7]
- 2013 Літературна премія Correntes d'Escritas - за A Terceira Miséria, данину Греції[8]
- 2015 Гран-прі Camilo Castelo Branco - за 20 Degraus e Outros Contos
- 2015 Премія Камоенса[3].
Примітки
- Німецька національна бібліотека, Державна бібліотека в Берліні, Баварська державна бібліотека та ін. Record #137492626 // Німецька нормативна база даних — 2012—2016.
- NUKAT — 2002.
- Queirós, Luís Miguel; Gomes, Kathleen; Coutinho, Isabel; Lucas, Isabel (17 червня 2015). Hélia Correia é a vencedora do Prémio Camões. Publico. Процитовано 18 червня 2015.
- Hélia Correia distinguida com Prémio Vergílio Ferreira 2013 pela Universidade de Évora. Rádio e Televisão de Portugal. 19 лютого 2013.
- Owen, Hilary; Alonso, Cláudia Pazos (February 2011). Antigone's Daughters?: Gender, Genealogy and the Politics of Authorship in 20th-Century Portuguese Women's Writing. Bucknell University Press. с. 232. ISBN 978-1-61148-003-0.
- Fernandes, Ana Raquel. Hélia Correia. Institute of Modern Languages Research. Архів оригіналу за 11 березня 2017. Процитовано 20 червня 2015.
- Costa, Maria João (21 лютого 2013). Hélia Correia vence Prémio Correntes d'Escritas. Rádio Renascença. Процитовано 20 червня 2015.
- Andrade, Sérgio C. (21 лютого 2013). Hélia Correia vence Correntes d’Escritas e presta homenagem à Grécia. Público.