Сєверов Микола Павлович
Микола Павлович Сєверов (18 лютого (2 березня) 1887, Тифліс — 21 лютого 1957, Київ) — радянський архітектор, педагог, дослідник в галузі древньогрузинської архітектури, почесний член Академії будівництва і архітектури СРСР (з 1939 року), дійсний член Академії будівництва і архітектури УРСР (1948–1955 роки; 1952–1954 — віце-президент).
Микола Павлович Сєверов | |
---|---|
![]() | |
Народження | 18 лютого (2 березня) 1887 |
Смерть | 21 лютого 1957 (69 років) |
Поховання | Державний історико-меморіальний Лук'янівський заповідник |
Країна | Російська імперія, СРСР |
Навчання | Інститут цивільних інженерівd (1915) |
Діяльність | архітектор |
Праця в містах | Тбілісі |
Заклад | Тбіліська академія мистецтв |
Нагороди |
![]() |
Автограф |
![]() |
Біографія
Народився 18 лютого (2 березня) 1887 року в Тифлісі в родині вчителя німецької мови реального училища. По закінченню Владикавказького реального училища в 1904 році переїхав до Санкт-Петербурга. Тут навчався один рік малюванню та акварелі в Центральному училищі Штиглиця, а в 1905 році витримав конкурсний екзамен до Інституту цивільних інженерів. Під час навчання з 1907 до 1910 року працював помічником в майстерні архітектора Є. Шреттера, а з 1910 року — співробітником академіка О. Дмитрова. Разом з ним брав участь в проектуванні будинку Управління Південних залізничних доріг, а в 1911–1912 роках здійснював у Харкові нагляд за будівництвом цієї, дуже важливої для того часу будівлі. Тоді ж зробив свій перший самостійний проект, здійснений в натурі вокзал Феодосії.
По закінченні інституту в 1915 році був мобілізований в діючу армію, звідки повернувся в Тбілісі лише після революції. Тут розгорнулась його діяльність як зодчого, вченого і педагога. В 1921–1932 роках — працював в Комітеті державних споруд; в 1932–1942 роках — начальник проектного відділу акціонерного товариства «Грузкурортбуд»; в 1942–1948 роках — завідувач відділом Інституту історії грузинського мистецтва Грузинської академії наук, а з 1948 року — академік-секретар Академії архітектури УРСР.
У 1935–1948 роках — голова Спілки архітекторів Грузинської РСР, з 1948 року у Києві. Брав участь у повоєнній забудові та реконструкції міста. За його участю був спроектований та збудований перший в Україні крупнопанельний будинок заводського виробництва.
Член КПРС з 1954 року. Нагороджений орденом Трудового Червоного Прапора.
![](../I/%D0%9C%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D0%B0_%D0%9C%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B8_%D0%A1%D1%94%D0%B2%D0%B5%D1%80%D0%BE%D0%B2%D0%B0.jpg.webp)
Помер 21 лютого 1957 року. Похований в Києві на Лук'янівському цвинтарі (ділянка № 17, ряд 6, місце 1). Могила — стела з чорного граніту.
Педагогічна діяльність
Педагогічну роботу розпочав у 1922 році на архітектурному факультеті Тбіліської академії мистецтв. Професор з 1922 року, в 1945–1948 роках — декан.
У 1948–1956 роках — професор Київського інженерно-будівельного та Київського художнього інститутів.
Архітектурна діяльність
Сєверову належить розробка близько 60 проектів, з яких виконано більше 25, серед них санаторії і будинки відпочинку в Боржомі, Зеленому Мисі, Гаграх, Цхалтубо. Автор проектів:
![](../I/Cinema_Rustaveli.jpg.webp)
- реконструкції будівлі Музею Грузії імені С. Джанашія (Тбілісі, 1921);
- будинку Державного Банку (Тбілісі, 1928);
- будинку Закавказького уряду, потім там був ЦК Комуністичної партії Грузії (Тбілісі, 1929–1930);
- стоквартирного житлового будинку (Тбілісі);
- мосту імені Челюскінців (1935);
- кінотеатру імені Руставелі на 1 200 місць (Тбілісі, 1936–1938);
- будинку відпочинку в Бетані (1936);
- будинок відпочинку Ради Міністрів Грузинської РСР у Гаграх (1935).
В його будівлях вдало використовувалися мотиви національної архітектурної спадщини.
Велике значення для дослідження грузинської архітектури мали обміри і дослідження архітектурних пам'ятників, які проводилися Сєверовим протягом багатьох років. Зібраний ним матеріал дозволив зробити важливі історичні узагальнення в роботах:
- Г. Н. Чубинашвили, Н. П. Северов. Пути грузинской архитектуры: Доклад, прочитанный на Первом съезде архитекторов Грузии. Тбилиси, 1936.
- Н. П. Северов, Г. Н. Чубинашвили. Мцхета (Сокровища зодчества народов СССР). Москва: Изд-во Акад. архит. СССР, 1946.
- Н. П. Северов, Г. Н. Чубинашвили. Памятники грузинской архитектуры. Вып. 1: Кумурдо и Никорцминда. Москва: Изд-во Акад. архит. СССР, 1947.
- Н. П. Северов. Памятники грузинского зодчества. Москва: Изд-во Акад. архит. СССР, 1947.
- Г. Н. Чубинашвили. Памятники типа Джвари: Исследование по истории грузинского искусства / Памятники обмерил с натуры и исполнил Н. П. Северов. Тбилиси, 1948.
Із обміряних Сєверовим пам'ятників найважливішими є:
Література
- Велика радянська енциклопедія
- «Популярная художественная энциклопедия.» Під редакцією Полевого В. М.; М.: Видавництво «Советская энциклопедия», 1986.
- Пантеон зодчих Лук'янівського некрополю. Біографічний довідник. — Київ: «З-Медіа», 2008. — С. 104. ISBN 966-96254-2-4