Церква святого Євстахія (Облазниця)
Церква святого Євстахія — дерев'яна церква в селі Облазниця, споруджена в XVII столітті. Внесена до реєстру пам'яток архітектури місцевого значення за охоронним номером 1437-М. Належить до Журавнівського деканату Стрийської єпархії УГКЦ. До парафії також належать дочірні храми у Новому Селі та Махлинці[1][2]. Парохом храму є отець Петро Пиріг[3].
Церква святого Євстахія | |
---|---|
![]() | |
49°16′14″ пн. ш. 24°07′42″ сх. д. | |
Тип споруди | церква |
Розташування |
![]() |
Початок будівництва | XVII століття |
Належність | Українська греко-католицька церква |
![]() ![]() Церква святого Євстахія (Облазниця) (Львівська область) | |
![]() |
Історія
Перша згадка про наявність у селі храму датується 1552 роком — у поборових реєстрах, де зафіксовано перебування священика[4].
Свого часу церкву відвідував гетьман Іван Виговський зі своєю дружиною Оленою з роду Стеткевичів, замок яких розташовувався на території сусіднього Нового Села. Він подарував церкві богослужбові книги та дві патериці. В знак вдячності храм було названо на честь батька гетьмана іменем святого Євстахія[5]. Проте у 1912 році митрополит Андрій Шептицький, відвідавши церкву, забрав ці книги до музею у Львів[6][7]. За твердженням Петра Пауша, уродженця Облазниці, одна з книг зберігається в музеї отців Василіан у Монтері (штат Альберта, Канада)[8][7][9]. Але у 1970 році Петро Пауш відвідав Україну, був в Облазниці й оглянув церкву. Він стверджує, що патериці, подаровані Виговським, знаходяться у церкві.[10]
Німецький землевласник, протестант, Альбрехт Зеліб був патроном греко-католицького храму до 1914 року, пізніше ними стали його нащадки, а вже з 1935 року церква мала вільне надання[1][2]. У 1915 році, завдяки священику Антонію Підліснецькому, який мав москвофільські погляди, церква перейшла до московського православ'я[11].
![](../I/%D0%96%D0%B8%D0%B4%D0%B0%D1%87%D1%96%D0%B2%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B8%D0%B9%252C_%D0%9E%D0%B1%D0%BB%D0%B0%D0%B7%D0%BD%D0%B8%D1%86%D1%8F3.jpg.webp)
У 1930 році, під керівництвом Антонія Підліснецького — пароха місцевого храму, відбулась перебудова дерев'яної церкви Святого Євстахія[6][11][2].
У 1935 році при церкві святого Євстахія було засновано церковний хор, а вже через рік — гурток молоді, яким керував отець Яків Хом'як[11]. Він часто брав участь у різноманітних конкурсах, посідав призові місця. У 1940-1950-і роки хор практично припинив свою діяльність через те, що частину його діячів було вбито радянською владою (Андрій Роїк, Василь Проць, Йосиф Данилишин, Євстахій Пауш), а більшу частину вивезено до Сибіру та Казахстану за підозрою зв'язків з ОУН[12].
Завдяки діяльності Василя Чегрія та Семена Матвіїва церква продовжувала існувати й у часи комуністичної влади.
Архітектура
Має форму низької і дуже видовженої в плані тризрубної одноверхої будівлі. Із заходу до квадратової нави прилягає значно розбудований, рівноширокий бабинець, а зі сходу — вужчий гранчастої форми вівтар, до якого з обидвох сторін прибудовані ризниці. Вузьке піддашшя, яке біля стін бабинця з півночі та півдня оперте на дерев'яні стовпи, оточує церкву. Під опасанням стіни шальовані вертикально дошками і лиштвами, а над ним — були оббиті пресованим картоном[13].
З півдня та заходу у бабинці розташовані входи до церкви. Невеликий восьмерик, увінчаний банею з високим ліхтарем і маківкою, посаджений на пірамідальний дах. На схід від церкви знаходиться дерев'яна одноярусна (нижня частина обмурована) дзвіниця, накрита пірамідальним наметовим дахом[13].
У 2010–2011 роках, силами місцевих жителів був здійснений ремонт храму — стіни ошалювали вертикально дошками, дахи перекрили металізованою бляхою[13].
Джерела
- Матвіїв О., 2011, с. 18.
- Стрийщина, 1990–1993 Т. 3 с. 507
- Журавнівський деканат. Стрийська єпархія УГКЦ
- AGAD, Archiwum Skarbu Koronnego, oddz. 1, sygn. 19, k. 190–198
- Матвіїв О., 2011, с. 18–20.
- Шість століть промайнуло, а дороги в Облазницю знову і знову нас кличуть
- Матвіїв О., 2011, с. 20.
- Село на Жидачівщині відзначило свій 600-літній ювілей
- Стрийщина, 1990–1993 Т. 3 с. 369
- Облазниця Церква Св. Євстахія XVII ст.
- Матвіїв О., 2011, с. 17.
- Матвіїв О., 2011, с. 71.
- Дерев`яні церкви Галичини
Література
- Матвіїв Орест. Моє село над Любешкою-рікою. — Дрогобич : «Посвіт», 2011. — 112 с. — 120 прим. — ISBN 978-966-2248-92-0.
- Стрийщина: Історично-мемуарний збірник Стрийщини, Скільщини, Болехівщини, Долинщини, Рожнівщини, Журавенщини, Жидачівщини, Миколаївщини, та ін. — Нью-Йорк—Торонто—Париж—Сідней : Наукове товариство ім. Т. Шевченка, 1990-1993. — 631 с.