Бєлозьоров Олег Валентинович
Олег Валентинович Бєлозьоров — російський державний діяч. Генеральний директор — голова правління ВАТ «Російські залізниці» з 20 серпня 2015 року.
Бєлозьоров Олег Валентинович | |
---|---|
![]() | |
Народився |
26 вересня 1969 (52 роки) Вентспілс, Латвійська РСР, СРСР |
Країна |
![]() |
Діяльність | економіст, політик |
Alma mater | Санкт-Петербурзький державний університет |
Науковий ступінь | кандидат економічних наук |
Знання мов | російська |
Посада | генеральний директор |
Нагороди | |
2017 року посада називалася президент ВАТ «РЖД»)[1][2]. Перший заступник міністра транспорту Російської Федерації (2015); заступник міністра транспорту Російської Федерації (2009—2015); керівник Федерального дорожнього агентства (2004—2009). Кандидат економічних наук (2005)[3], дійсний державний радник Російської Федерації 1-го класу (6 серпня 2011 року)[4].
1 грудня 2015 року в Парижі на 87-й сесії Генеральної асамблеї МСЗ Бєлозьоров обраний главою Міжнародного союзу залізниць[5][6].
У серпні 2018 року Бєлозьоров зайняв 9-е місце в рейтингу найвпливовіших росіян, складеному журналом Forbes, — випередивши мера Москви С. Собяніна, міністра фінансів А. Сілуанова, міністра закордонних справ С. Лаврова[7].
Біографія
Шкільні і студентські роки
Олег Бєлозьоров народився 26 вересня 1969 року в Вентспілсі (Латвійська РСР) в родині лікарів міської поліклініки. Навчався в Вентспілській школі № 2. У шкільні роки серйозно захоплювався легкою атлетикою, віддаючи перевагу спринтерських дистанціях з бігу та стрибків у довжину. Закінчивши в 1986 році школу, вступати до вузу поїхав до Ленінграда[8].
З дитячих років регулярно здійснював 4-годинні поїздки залізницею між Вентспілсом і Ригою (180 км), в студентські роки — на швидкому поїзді нічні переїзди між Санкт-Петербургом і Ригою; з цих пір має симпатію до залізниці[9]. У молодості захоплювався подорожами, обійшов латвійські середньовічні замки. Рік служив в армії в Мурманській області, на кордоні з Норвегією, потім в спортроті[10].
У 1992 році заочно закінчив Санкт-Петербурзький державний університет економіки і фінансів за спеціальністю економіст, планування промисловості. З четвертого курсу почав працювати в молодіжному науково-технічному центрі — кузні майбутніх підприємців[10].
Кар'єра у Москві та Санкт-Петербурзі
З 1998 по 2000 рік працював в ВАТ «Лененерго» і послідовно обіймав посади заступника комерційного директора, комерційного директора, начальника департаменту з матеріально-технічного постачання і транспорту. Почавши пристойно заробляти, придбав батькам квартиру на Василєвському острові[8].
У 2000 році працював заступником директора ВАТ «Вантажне автотранспортне підприємство № 21».
У 2000—2001 роках — начальник фінансово-економічного відділу апарату повноважного представника Президента Російської Федерації у Північно-Західному федеральному окрузі.
У 2001—2002 роках — заступник директора з управління корпоративним майном ВАТ «ЛОМО».
У 2002—2004 роках — генеральний директор ВАТ «Російська паливна компанія».
З липня по листопад 2004 року — заступник керівника Федерального дорожнього агентства.
У 2005 році в Санкт-Петербурзькому державному університеті економіки і фінансів захистив кандидатську дисертацію на тему «Організація логістики поставок в вертикально-інтегрованих структурах корпоративного типу», кандидат економічних наук.
З 9 листопада 2004 року по 17 березня 2009 року — керівник Федерального дорожнього агентства.
C 17 березня 2009 року по 11 травня 2015 року — заступник міністра транспорту Російської Федерації. З липня 2014 року — член ради директорів ВАТ «РЖД»[11].
З 11 травня по 20 серпня 2015 року — перший заступник міністра транспорту Російської Федерації.
Діяльність в РЖД
З 20 серпня 2015 року — президент ВАТ «Російські залізниці».
В основі зміни керівництва РЖД, на думку дослідження Вищої школи економіки, лежали фінансово-економічні результати діяльності компанії до 2015 року, які викликали претензії у президента і уряду РФ. Російське керівництво вважало, що РЖД має достатні внутрішні резерви, щоб не вимагати постійних преференцій у держави, а самостійно поліпшити свою фінансово-економічну та виробничо-операційну діяльність. Головне завдання, поставлене перед Бєлозьоровим, полягало в оптимізації витрат держмонополії[12][13].
У лютому 2017 року стало відомо, що Бєлозьоров звернувся до уряду РФ з проханням змінити назву його посади з «президент» на «генеральний директор — голова правління». Ініціатива Бєлозьорова мотивувалася існуючими національними та європейськими практиками корпоративного управління[14]. 17 листопада 2017 року уряд Росії прийняв постанову про внесення відповідних змін до Статуту ВАТ «РЖД», при цьому термін повноважень гендиректора збільшений з трьох до п'яти років[15].
Інші посади
Станом на 2017 рік Бєлозьоров також є: членом Бюро Правління Російського союзу промисловців і підприємців; головою Комісії РСПП по транспорту і транспортної інфраструктури; співголовою Ради ділового співробітництва Росія — Франція з російської сторони; головою Азіатсько-Тихоокеанської асамблеї Міжнародного союзу залізниць; головою Міжнародної асоціації «Координаційна рада з Транссибірських перевезень»; головою Ради Співдружності Незалежних Держав з питань залізничного транспорту; головою наглядової ради транспортно-логістичної компанії GEFCO; членом Конференції Генеральних директорів залізниць Організації співробітництва залізниць (ОСЗ); членом опікунської ради Російського географічного товариства[16].
Нагороди
- Орден «За заслуги перед Вітчизною» IV ступеня (21 липня 2014) — за досягнуті трудові успіхи, багаторічну сумлінну працю та активну громадську діяльність[17].
- Орден Пошани (21 лютого 2010 року) — за досягнуті трудові успіхи і багаторічну сумлінну працю.
- Медаль ордена «За заслуги перед Вітчизною» I ступеня (16 листопада 2006 року) — за великий внесок у підготовку та проведення зустрічі глав держав і урядів країн — членів «Групи восьми» в Санкт-Петербурзі
- Медаль «В пам'ять 1000-річчя Казані» (2005 рік)
- Почесна грамота Президента Російської Федерації (2014 рік)
- Подяка Президента Російської Федерації (9 січня 2010 року) — за великий внесок у забезпечення головування Російської Федерації в Шанхайській організації співробітництва в 2008—2009 роках, підготовку засідання Ради глав держав — членів Шанхайської організації співпраці і першого саміту БРІК (Бразилія, Росія, Індія, Китай) в Єкатеринбурзі в 2009 році[18].
- Почесна грамота Уряду РФ (29 червня 2011 року) — за великий внесок у забезпечення безпеки дорожнього руху.
- Знак «Почесний працівник паливно-енергетичного комплексу» (2004 рік)
Примітки
- Олег Белозеров стал гендиректором РЖД. 18 листопада 2017. Процитовано 30 вересня 2018.
- Главой РЖД стал первый замглавы Минтранса Белозеров. Interfax.ru (ru-RU). 20 серпня 2015. Процитовано 30 вересня 2018.
- Белозеров Олег Валентинович. Коммерсантъ. 20 серпня 2015. Процитовано 30 вересня 2018.
- Указ Президента Российской Федерации от 06.08.2011 г. № 1055. Президент России (рос.). Процитовано 30 вересня 2018.
- Глава РЖД Олег Белозёров возглавил Международный союз железных дорог. www.rzd-partner.ru (рос.). Процитовано 30 вересня 2018.
- Ведущая роль. Олег Белозёров обозначил основные направления работы Международного союза железных дорог « Корпоративное телевидение ОАО «РЖД». www.rzdtv.ru (ru-RU). Процитовано 30 вересня 2018.
- Forbes опубликовал рейтинг самых влиятельных россиян. РБК. Процитовано 30 вересня 2018.
- Новый глава Российских железных дорог закончил школу в Вентспилсе (рос.). Процитовано 30 вересня 2018.
- Россия 24 (17 березня 2016). "В рабочий полдень": Глава РЖД Олег Белозеров. Процитовано 30 вересня 2018.
- Олег Белозеров: не ходить с протянутой рукой, а самим все делать. ТАСС. Процитовано 30 вересня 2018.
- Олег Белозеров прибыл на первый путь. Газета "Коммерсантъ". 21 серпня 2015. с. 1. Процитовано 30 вересня 2018.
- Бутов А. М. РЫНОК ПЕРЕВОЗОК ГРУЗОВ ЖЕЛЕЗНОДОРОЖНЫМ ТРАНСПОРТОМ.
- Время Белозерова: что стало с РЖД. Процитовано 30 вересня 2018.
- СМИ об РЖД | Пресс-Центр. press.rzd.ru. Процитовано 30 вересня 2018.
- В РЖД отказались от должности президента. РБК. Процитовано 30 вересня 2018.
- Структура ОАО "РЖД" | ОАО «РЖД». www.rzd.ru. Процитовано 30 вересня 2018.
- О награждении государственными наградами Российской Федерации, Указ Президента РФ от 21 июля 2014 года №511. docs.cntd.ru. Процитовано 30 вересня 2018.
- Распоряжение Президента Российской Федерации от 09.01.2010 г. № 8-рп. Президент России (рос.). Процитовано 30 вересня 2018.