Псковська губернія
Пско́вська губе́рнія — адміністративна одиниця Російської імперії. Губернським містом був Псков. Існувала з 1772 по 1777 та з 1796 по 1927 рік, після чого увійшла до складу новоствореної Ленінградської області. Площа, станом на 1914 рік, становила 44211,2 км² (38846,5 квадратних верст). Населення, відповідно до даних перепису 1897 року — 1 122 317 чоловік[1]. У 1900-х роках налічувалось 1 млн. 188 тис. жителів, причому на долю міського населення припадало тільки 86 тисяч чоловік, переважало селянство — понад 93 відсотки загальної кількості жителів[2].
Псковська губернія | ||||
![]() Герб | ||||
![]() | ||||
Центр | Псков | |||
---|---|---|---|---|
Існування | 1772—1927 | |||
Утворено | 1772—1777; 1796—1927 | |||
Площа | 44211,2 (1914) | |||
Населення | 1 122 317 осіб (1897) | |||
Попередники | Псковське намісництво | |||
Наступники |
Ленінградська область Латвія Естонія |
Історія
У складі Російської (Московської) держави
1510 року Псковська республіка була приєднана московським князем Василем III до Московської держави. Відповідно до писарської книги 1585—1587 років, Псковська земля розділялась у цей час на 13 повітів.[3] Раніше у складі Псковської землі перебував ще 14-й, Себезький повіт з містом Себеж, який 1579 року відійшов до Речі Посполитої. А також приблизно з 1576 до 1584 року до неї належали деякі території Шелонської п'ятини Новгородської землі: Порховський повіт з містом Порховом і Ляцький повіт, що складався з Ляцького погосту.[4]
1708 року територія Псковської землі увійшла до складу Інгерманландської губернії, яку було перейменовано 1710 року на Санкт-Петербурзьку.
1719 року губернію було поділено на провінції, було утворено Псковську провінцію. Її повітовими містами були: Гдов, Ізборськ, Остров, Опочка, Псков, Холмський Посад, Заволоччя, Пусторжев і Кобильськ.
У складі Російської імперії
1727 року з Санкт-Петербурзької губернії було виділено Новгородську губернію, яка складалась із 5 провінцій (Новгородської, Псковської, Великолуцької, Тверської та Бєлозерської).
1772 року, після першого розподілу Польщі, була створена Псковська губернія (центром губернії було місто Опочка). До неї увійшли 2 провінції Новгородської губернії (Псковська та Великолуцька) й нові — Двінська (Польська Ліфляндія) та Полоцька з земель колишнього Полоцького воєводства, а наприкінці того ж року приєднана з Могильовської губернії Вітебська провінція.[5]
У другій половині 1776 року Псковську губернію було розділено на дві нові губернії — Полоцьку та Псковську. При цьому до останньої з центром у Пскові відійшли колишні Псковська та Великолуцька провінції, а з Новгородської губернії Порховський, Гдовський повіти, а також деякі погости Новгородського повіту.[6]
1777 року замість губернії було створено Псковське намісництво у складі 10 повітів. 1781 Гдовський та Лузький повіти відійшли до Санкт-Петербурзької губернії, а ще за рік було утворено Печерський повіт.
1796 року намісництво було перетворено на Псковську губернію. На той момент губернія складалась із 6 повітів: Псковського, Великолуцького, Опочецького, Островського, Порховського та Торопецького. 1802 року з них було виділено ще два повіти: Холмський та Новоржевський[7].
За радянської влади
У квітні 1918 року вісім північно-західних губерній — Петроградська, Новгородська, Псковська, Олонецька, Архангельська, Вологодська, Череповецька та Північнодвінська — були об'єднані в Союз комун Північної області, який вже 1919 року було ліквідовано. Також після Жовтневого перевороту Псковська губернія зазнала й низки територіальних змін, так 1920 року частина західних повітів відійшла до Естонії (Псковського) та Латвії (Псковського й Островського), а 1924 року з Вітебської губернії до Псковської були передані Велізький, Невельський та Себезький повіти. 1927 року Псковську губернію було ліквідовано і вона увійшла до складу Ленінградської області[8][9].
Адміністративний поділ
№ з/п | Герб повітового міста | Назва | Повітове місто | Площа, верст² |
Населення[10] (1897), чол. |
---|---|---|---|---|---|
1 | ![]() |
Великолукський повіт | Великі Луки (8 466 чел.) | 4 173,3 | 123 779 |
2 | ![]() |
Новоржевський повіт | Новоржев (2 838 чол.) | 3 247,8 | 113 769 |
3 | ![]() |
Опочеський повіт | Опочка (5 735 чол.) | 4 069,9 | 135 654 |
4 | ![]() |
Порховський повіт | Порхов (5 551 чол.) | 6 045,9 | 175 853 |
5 | ![]() |
Островський повіт | Остров (6 268 чол.) | 4 357,0 | 161 877 |
6 | ![]() |
Псковський повіт | Псков (30 478 чол.) | 5 142,2 | 226 756 |
7 | ![]() |
Торопецький повіт | Торопець (7 368 чол.) | 5 222,0 | 96 472 |
8 | ![]() |
Холмський повіт | Холм (5 894 чол.) | 5 713,2 | 88 157 |
Керівництво губернії
Генерал-губернатори
Ім'я | Титул, чин, звання | Час перебування на посаді |
---|---|---|
Захар Чернишов | граф, генерал-аншеф, генерал-губернатор обох білоруських губерній: Могильовської та Псковської |
|
Яків Сіверс | генерал-поручик (був на посаді намісника Псковського) | |
Микола Репнін | князь, генерал-аншеф | |
Йосип Ігельстрем | генерал-аншеф | |
Григорій Осипов | генерал-поручик |
Військові губернатори
Ім'я | Титул, чин, звання | Час перебування на посаді |
---|---|---|
Михайло Філософов | генерал від інфантерії | |
Іван Розенберг | генерал від інфантерії | |
Іван Гіка | князь, генерал від інфантерії | |
Філіп Паулуччі | маркіз, генерал від інфантерії, генерал-ад'ютант (був на посаді Ризького військового генерал-губернатора й керував Псковською губернією з часів приєднання до Остзейських губерній Указом від 06.08.1823 до остаточного відокремлення 31.12.1829) |
Губернатори
Ім'я | Титул, чин, звання | Час перебування на посаді |
---|---|---|
Михайло Кречєтніков | генерал-майор | |
Олексій Наришкін | камергер | |
Христофор Нолькен | бригадир |
Правителі намісництва
Ім'я | Титул, чин, звання | Час перебування на посаді |
---|---|---|
Павло Мансуров | генерал-поручик | |
Олексій Кожин | дійсний статський радник | |
Іван Піль | генерал-поручик | |
Харитон Зуєв | дійсний статський радник |
Губернатори
Ім'я | Титул, чин, звання | Час перебування на посаді |
---|---|---|
Іван Молчанов | дійсний статський радник | |
Іларіон Алексєєв | дійсний статський радник | |
Олексій Беклешов | таємний радник | |
Яків Ламздорф | таємний радник | |
Микола Лоба | дійсний статський радник | |
Петро Шаховськой | князь, таємний радник | |
Борис Адеркас | дійсний статський радник | |
Андрій Квітка | дійсний статський радник | |
Олексій Пещуров | дійсний статський радник | |
Федір Бартоломей | генерал-майор | |
Олексій Черкасов | дійсний статський радник | |
Валерій Муравйов | дійсний статський радник | |
Костянтин Пален | граф, статський радник, (затверджений із наданням звання дійсного статського радника 01.01.1865) | |
Борис Обухов | у званні камергера, дійсний статський радник | |
Михайло Каханов | дійсний статський радник | |
Михайло Прутченко | у званні камергера, дійсний статський радник | |
Олександр Ікскуль фон Гільденбандт | таємний радник | |
Костянтин Пашенко | таємний радник | |
Борис Васильчиков | князь, на посаді шталмейстера, дійсний статський радник | |
Олександр Адлерберг | граф, дійсний статський радник | |
Микола Медем | барон, дійсний статський радник | |
Аркадій Келеповський | дійсний статський радник |
Губернські керівники дворянства
Ім'я | Титул, чин, звання | Час перебування на посаді |
---|---|---|
Іларіон Голеніщев-Кутузов | генерал-поручик | |
Данило Креніцин | підполковник | |
Матвій Чихачов | дійсний статський радник | |
Петро Ганнібал | генерал-майор | |
Ларіон Мяхкой | надвірний радник | |
Матвій Рокотов | статський радник | |
Михайло Брилкін | колезький радник | |
Степан Вохін | колезький радник | |
Микола Великопольський | полковник | |
Михайло Бороздін | генерал-лейтенант | |
Клементій Расіхін | дійсний статський радник | |
карл Штакельберг | титулярний радник | |
Микола Карамишев | генерал-майор | |
Олексій Львов | полковник | |
Олексій Васильчиков | дійсний камергер | |
Олексій Пещуров | статський радник | |
Дмитро Базюкін | капітан ІІ рангу | |
Микола Васильчиков | генерал-майор | |
Микола Яхонтов | камергер, статський радник | |
Микола Крекшин | колезький радник | |
Микола Беклешов | таємний радник | |
Михайло Грушецкий | гвардії капітан | |
Микола Волков | колезький радник (дійсний статський радник) | |
Олександр Фітінгоф-Шель | барон, дійсний статський радник | |
Олександр Зарін | таємний радник | |
Модест Карамишев | дійсний статський радник | |
Микола Новосильцов | відставний гвардії полковник, на посаді єгермейстера, гофмейстер | |
Володимир Філософов | статський радник | |
Михайло Скворцов | генерал-майор | |
Микола Лавриновський | гофмейстер | |
Сергій Зубчанінов | титулярний радник (дійсний статський радник) |
Віце-губернатори
Ім'я | Титул, чин, звання | Час перебування на посаді |
---|---|---|
Олексій Голохвастов | бригадир | |
Харитон Зуєв | статський радник | |
Михайло Брилкін | статський радник | |
Єгор Дєдєнєв | статський радник | |
Микола Беклешов | статський радник | |
Петро Венгерський | статський радник | |
Михайло Бібіков | статський радник | |
Степан Бакєєв | капітан-командор | |
Самуїл Фігнер | статський радник | |
Христофор Ренненкампф | статський радник | |
Павло Соков | колезький радник | |
Михайло Баранов | колезький радник | |
Федір Татарінов | колезький радник | |
Григорій Дубецький | колезький радник | |
Іван Лаубе | статський радник | |
Олексій Дєдєнєв | колезький радник | |
Іван Афендік | дійсний статський радник | |
Кожевніков | колезький радник | |
Микола Васьков | статський радник | |
Іполит Потулов | дійсний статський радник | |
Олександр Оголін | статський радник | |
Лев Перовський | статський радник | |
Микола Родзянко | дійсний статський радник | |
Костянтин Бендон | дійсний статський радник | |
Олександр Жемчужников | дійсний статський радник | |
Олександр Урусов | князь, колезький радник | |
Леонід Теляковський | статський радник (дійсний статський радник) | |
Микола Брянчанінов | дійсний статський радник | |
Олександр Адлерберг | у званні камергера, колезький радник (статський радник) | |
Олексій Хвостов | колезький радник (статський радник) | |
Костянтин Пален | граф, церемоніймейстер | |
Сергій Андреєвський | статський радник | |
Микола Медем | барон, колезький радник (дійсний статський радник) | |
Володимир Крейтон | статський радник (дійсний статський радник) | |
Сергій Оболенський | князь, полковник | |
Василь Арсеньєв | надвірний радник |
Населення
![](../I/%D0%9F%D1%81%D0%BA%D0%BE%D0%B2%D1%81%D0%BA%D0%B0%D1%8F_%D0%B3%D1%83%D0%B1%D0%B5%D1%80%D0%BD%D0%B8%D1%8F_%D0%B8%D0%B7_%D0%91%D0%B5%D0%BD%D0%BA%D0%B5.jpg.webp)
Національний склад у 1897 році[11]:
Повіт | росіяни | естонці | латиші | євреї | фіни |
---|---|---|---|---|---|
Губернія в цілому | 94,7 % | 2,3 % | … | … | … |
Великолукський | 96,7 % | … | … | … | … |
Новоржевський | 97,9 % | … | … | … | … |
Опочецький | 98,5 % | … | … | … | … |
Островський | 96,5 % | … | 1,8 % | … | … |
Порховський | 97,8 % | … | … | … | … |
Псковський | 87,5 % | 7,8 % | 1,7 % | … | … |
Торопецький | 92,7 % | 3,0 % | 1,4 % | 1,7 % | … |
Холмський | 93,4 % | 2,5 % | 1,1 % | … | 1,1 % |
Символіка
Як герб губернії офіційно був затверджений герб Пскова зразка 1781 року, однак також використовувався герб, розроблений за зразком символів інших губерній — увінчаний Імператорською короною та оточений вінцем, перевитим Андріївською стрічкою. (Цей герб не був офіційно прийнятий до 8 грудня 1856 року).[12] З 1857 до 1917 використовувався герб з короною.
Примітки
- Энциклопедический словарь : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб. : Ф. А. Брокгауз, И. А. Ефрон, 1890—1907.
- В. І. Ленін і Псковський край. Документи, статті. Архів оригіналу за 16 січня 2014. Процитовано 29 липня 2012.
- За книгою В. Л. Яніна Новгород і Литва. Прикордонні ситуації у 13-15 століттях.). Архів оригіналу за 12 липня 2012. Процитовано 12 липня 2012.
- Дозорна книга В. М. Безобразова 7084 р.
- С. ТАРХОВ. Зміни адміністративно-територіального поділу Росії за останні 300 років 1708—1914
- Коломицева. «Псковській губернії 225 років».
- Малий енциклопедичний словник Брокгауза та Ефрона[недоступне посилання з липня 2019]
- Історія адміністративного поділу Псковської області. Архів оригіналу за 18 жовтня 2008. Процитовано 29 липня 2012.
- Білоруська РСР. Коротка енциклопедія. Том 1
- Демоскоп Weekly. Перший загальний перепис населення Російської імперії 1897 р. Наявне населення в губерніях, повітах, містах Російської імперії (без Фінляндії). Архів оригіналу за 28 лютого 2012. Процитовано 29 липня 2012.
- Демоскоп Weekly — Додаток. Довідник статистичних показників
- Герб Псковської області
Посилання
- Энциклопедический словарь : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб. : Ф. А. Брокгауз, И. А. Ефрон, 1890—1907.
- Карта Псковської губернії 1850 року
- Списки населених місць Псковської губернії 1885, JPG
- Бібліотека Царське Село, книги з історії Псковської губернії (Пам'ятні книжки), PDF
- «Псковська Держава. Краєзнавчий архів Псковської області»
- Карта Псковського намісництва 1792 р
- Алфавітний каталог населених місць Псковської губернії