Ян Жолкевський
Ян Жолкевський гербу Любич (пол. Jan Żółkiewski; ? — 1623 / 1633) — галицький шляхтич, військовик та урядник Речі Посполитої.
Ян Жолкевський | |
---|---|
Народився | 1591[1] |
Помер |
26 квітня 1623 Жовква, Львівська земля, Руське воєводство, Малопольська провінція, Корона Королівства Польського, Річ Посполита |
Поховання |
: ![]() |
Країна |
![]() |
Діяльність | військовослужбовець, урядник |
Учасник | Цецорська битва 1620 |
Посада | яворівський старостаd, грубешівський старостаd і калуський старостаd |
Рід | Жолкевські |
Батько | Станіслав Жолкевський |
Мати | Реґіна Жолкевськаd |
Біографія
Син Станіслава Жолкевського та його дружини Реґіни з Гербуртів.
17 травня 1615 року розбив конфедератів Карвацького разом з майбутнім коронним гетьманом Станіславом Конецпольським під Рогатином (тодішній гетьман довірив акцію проти колишніх конфедератів).[2]
Разом із батьком брав участь у битві під Цецорою, коли був важко поранений (став калікою на одну ногу) і потрапив до турецького полону разом з родичем — теребовельським старостою Олександром Балабаном, який відправився сам додому за грішми для викупу (10 000 злотих)[3], а повернувся через 1 рік.[4] Себастьян Кужанський (пол. Kurzański[5] гербу Одровонж 1621 року перебував на Волощині у справі його звільнення.[6]), 1623[4] / 1633 р. був послом сейму у Варшаві, захворів.
Його улюбленцем був засновник Копайгороду Лукаш М'ясковський.[7]
Уряди (посади): староста калуський, грубешівський, яворівський.
Помер 1623[4] або 1633 року від хвороби (рак), був неодруженим, нащадків не мав. Був похований у костелі святого Лаврентія у Жовкві. За версією Шимона Окольского (також за даними Шимона Старовольського[8]), існував його надгробок,[9]) виготовлений і встановлений коштом сестри Софії Данилович з Жолкевських з епітафією:[4]
![]() |
Exoriare aliquis nostris ex ossibus ultor | ![]() |
.
Примітки
- MAK
- Czapliński W. Koniecpolski Stanisław h. Pobóg (ok.1594-1646) // Polski Słownik Biograficzny. — Wrocław — Warszawa — Kraków : Zakład Narodowy Imienia Ossolińskich, Wydawnictwo Polskiej Akademii Nauk, 1968. — T. XIII/4, zeszyt 59. — S. 523. (пол.)
- Dobrowolska W. Bałaban Aleksander (†1637) // Polski Słownik Biograficzny. — Warszawa — Kraków — Łódź — Poznań — Wilno — Zakopane : Nakładem Polskiej Akademji Umiejętności, Skład Główny w Księgarniach Gebethnera i Wolffa, 1935. — Т. 1, zeszyt 1. — S. 248; Reprint. Kraków : Zakład Narodowy im. Ossolińskich, 1989. — ISBN 8304034840 (пол.)
- Charewiczowa Ł. Daniłowiczowa Zofia… — S. 418.
- Прізвище походить від слова Kurzany — назви польською мовою села Куряни
- Boniecki A. Herbarz polski: wiadomości historyczno-genealogiczne o rodach szlacheckich. — Warszawa : Warszawskie Towarzystwo Akcyjne Artystyczno-Wydawnicze, 1909. — Cz. 1. — T. 13. — S. 264. (пол.)
- Witusik A. A. Miaskowski Łukasz Kazimierz herbu Leliwa (zm. ok. 1654) // Polski Słownik Biograficzny. — T. XX. — S. 544—545. (пол.)
- Simon Starovolscius. Monumenta Sarmatarum. — Cracoviae : in Officina Viduae et Haeredum Francisci Caesarij, 1655. — S. 477—478. (лат.)
- Niesiecki K. Korona Polska przy Złotey Wolności… — T. 4. — S. 757.
Джерела
- Charewiczowa Ł. Daniłowiczowa Zofia, h. Lubicz (ur. ok. 1590 †1634) // Polski Słownik Biograficzny. — Kraków, 1937. — T. IV, zeszyt 16. — 480 s. — S. 418. (пол.)
- Niesiecki K. Korona Polska przy Złotey Wolności Starożytnemi Wszystkich Kathedr, Prowincyi y Rycerstwa Kleynotami Heroicznym Męstwem y odwagą, Naywyższemi Honorami a naypierwey Cnotą, Pobożnością y Swiątobliwością Ozdobiona… — Lwów : w drukarni Collegium Lwowskiego Societatis Jesu, 1743. — T. 4. — 820 s. — S. 757. (пол.)