Ярмолинці (смт)
Ярмо́линці — селище міського типу в Україні, центр Ярмолинецької ОТГ Хмельницького району Хмельницької області. Орган місцевого самоврядування — Ярмолинецька селищна громада.
смт Ярмолинці | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
![]() Площа 600–річчя Ярмолинець — центральний майдан райцентру. | |||||
Країна | ![]() | ||||
Область | Хмельницька область | ||||
Район/міськрада | Хмельницький район | ||||
Рада | ![]() | ||||
Код КАТОТТГ: | |||||
Основні дані | |||||
Засноване | — | ||||
Магдебурзьке право | 1455 | ||||
Статус | із 1958 року | ||||
Площа | 4,46 км² | ||||
Населення | — | ||||
Густота | 1 737,67 осіб/км² | ||||
Поштовий індекс | 32100 | ||||
Телефонний код | +380 3853 | ||||
Географічні координати | 49°11′33″ пн. ш. 26°50′23″ сх. д. | ||||
Відстань | |||||
Найближча залізнична станція: | Ярмолинці | ||||
До станції: | 3 км | ||||
До обл. центру: | |||||
- фізична: | 25 км | ||||
- автошляхами: | 30 км | ||||
Селищна влада | |||||
Адреса | 32100, Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н, смт Ярмолинці, пл. 600-річчя Ярмолинець, 14 | ||||
Голова селищної ради | Хоптяр Віктор Володимирович | ||||
Карта | |||||
![]() ![]() Ярмолинці | |||||
![]() ![]() Ярмолинці | |||||
![]() | |||||
|
Розташування
Ярмолинці розташовані за 30 км на південь від Хмельницького. Селище займає площу понад 446 га.
Населення
Населення селища — 8914 мешканців (перепис 2017); 7954 мешканці (дані за 2011)[1].
У національному складі населення теперішніх Ярмолинців (як і району) переважну більшість складають українці. До інших національних груп, що представлені в населенні, належать росіяни та поляки[2].
Назва
![](../I/%D0%9F%D0%B0%D0%BC'%D1%8F%D1%82%D0%BD%D0%B8%D0%B9_%D0%B7%D0%BD%D0%B0%D0%BA_%D0%AF%D1%80%D0%BC%D0%BE%D0%BB%D0%B8%D0%BD%D1%86%D1%8F%D0%BC_-_600_%D1%80%D0%BE%D0%BA%D1%96%D0%B2.jpg.webp)
Коли і ким були закладені Ярмолинці, невідомо. В 1407 році грамотою короля Владислава II Ягайла село Ярмолинці за військові заслуги були надані Ходку Кроату (Ходку з Хорватії) з роду Деспотів. Онук Ходка першим отримав прізвище Ярмолинецький (Ярмолинський). Син Ходька — Олехно (Олександр) — грамотою Казимира Ягелончика підніс Ярмолинці до статусу містечок і отримав для Ярмолинців Магдебурзьке право.
Хорватський рід гербу Корчак володів Ярмолинцями та іншими селами близько 300 років (від початку XV — до початку XVIII століття).
1445 року за сприяння Олехна Ярмолинецького тут було збудовано замок, і фактично до кінця XIX століття від нього зберігались брама і дві башти. А 1823 року біля замку була викопана гармата з гербом Корчак Ярмолинських.
Ярмолинські та їхній люд відзначились в боротьбі з татарами і в захисті православної церкви, а рід Сутківських, що опосів у Сутківцях, є їхнім відгалуженням (від другої половини XV століття)[3].
Згідно з орфографічним словником[4], назва селища «Ярмо́линці» (множина) у родовому відмінку має форму «Ярмо́линців», давальному — «Ярмо́линцям», знахідному — «Ярмо́линці», орудному — «Ярмо́линцями», місцевому — «на/у Ярмо́линцях» та кличному — «Ярмо́линці». Однак, серед мешканців селища і в регіоні в цілому існує стала традиція відмінювати назву селища в родовому відмінку як «Ярмолинець», що є спільним і для деяких інших населених пунктів Хмельниччини — наприклад, Дунаївців.
Історія
За здогадами археологів, на місці, де тепер розташовані Ярмолинці, люди проживали ще в період трипільської культури (ІІІ тисячоліття до н. е.). Виявлено також черняхівське поселення на південно-західній околиці, поблизу дороги Ярмолинці — Городок[5].
Від заснування до кінця XVIII ст.
- XV століття. Кам'янецьке староство
- За адміністративним поділом XVI ст. — Летичівський повіт; XIX ст. — Проскурівський повіт; XX ст. — Ярмолинецький район.
Містечко входило до складу Подільської землі, а пізніше до Речі Посполитої. Після завершення будівництва замку з оборонними спорудами Ярмолинці перевели до категорії містечок, а 1455 року Ярмолинцям надано магдебурзьке право. Згодом у містечку зведено ще один замок.
Ярмолинеччина адміністративною одиницею стала ще в XV столітті, коли Ярмолинецький ключ належав до Кам'янецького староства. За адміністративним поділом XVI століття — у складі Летичівського повіту. З новим адміністративним поділом, запровадженим Польщею, Ярмолинці отримують статус повітового центру і входять до Кам'янецького воєводства.
1757 року «Ярмолинецький ключ» від дідича Домініка Шепінґа — ад'ютанта Браніцького — викупив Павел Стажинський за 245 000 злотих польських. Він заклав тут костел та кляштор Бернардинів. Ян Онуфрій Орловський закінчив костел. Похований тут також. Адам Орловський заселив тут німецьких фабрикантів: заклав фабрики сукна, сідел, капелюхів, килимів, гарбарню.
1795 була він замку тут ще брама в валі та дві башти.
Після Другого поділу Польщі (1793) Ярмолинці у складі Правобережної України ввійшли до складу Російської імперії.
Ярмолинці від кінця XVIII до початку XX ст.
Ще у XVIII столітті в зв'язку з вигідним розташуванням Ярмолинців розпочалось піднесення містечка. Важливе економічне значення в системі внутрішньої торгівлі мали базари і ярмарки. На них реалізовувалась сільськогосподарська продукція, промислові та ремісничі вироби, укладалися договори (контракти) на виробництво, постачання і збут товарів, вивчався їх попит у населення. Помітний вплив на економічний розвиток Ярмолинців мало переведення сюди в 1835 році за сприяння Адама Орловського з містечка Тинни Ушицького повіту найбільшого в Подільській губернії Петропавлівського ярмарку. Завдяки великим обсягам торгівлі Петропавлівський ярмарок належав до першої (найвищої) категорії.
Ярмолинці славилися своїми ярмарками на Петра і Павла (з 15 червня по 1 липня) та на Миколая (6 грудня). Товари привозили з Галичини, Росії та Польщі: хутра з Росії, машини господарські з Відня, породисті коні.
У 1846 році, повертаючись з міста Кам'янця-Подільського, містечко Ярмолинці відвідав видатний український письменник і мислитель Тарас Шевченко.
У XIX столітті Ярмолинці належать до Проскурівського повіту.
Для розвитку Ярмолинеччини в цілому велике значення мало будівництво шляхів сполучення. Так, будівництво шосейної дороги Проскурів-Ісаківці через Ярмолинці тривало у період 1887—1891 років. Вона значно покращувала міжміське сполучення, сприяла економічному розвитку губернії, задовольняла потреби населення.
XX століття — сьогодення
У період Визвольних змагань українців (1917—1921 роки) в Ярмолинцях декілька разів змінювалась влада.
Ввечері 28 жовтня 1921 р. під час Листопадового рейду Ярмолинці було з боєм здобуто Подільською групою (командувач Михайло Палій-Сидорянський) Армії Української Народної Республіки. При цьому було ущент розбито батальйон 209-го стрілецького полку 70-ї бригади 24-ї стрілецької дивізії. Після бою Подільська група зупинилася у Ярмолинцях на ночівлю.
Під час організованого радянською владою Голодомору 1932—1933 років помер щонайменше 41 житель селища[6].
Статус селища міського типу в Ярмолинців — починаючи від 1958 року.
Ярмолинецький район у зв'язку із територіально–адміністративними змінами в УРСР остаточно утворився у 1965 році при об'єднанні Солобковецького, Михайлівського та Ярмолинецького районів.
![](../I/Jarmolince_ulica_Czapajewa.jpg.webp)
У радянський період у Ярмолинцях функціонували відразу ряд потужних виробництв — верстатобудівний завод і 2 цегельних заводи, струнка соціальна інфраструктура.
Із економічною кризою 1990-х років у селищі припинили існування декілька підприємств. У Ярмолинцях у 1990—2000-ні рр. закрилася низка закладів культури та освіти, натомість відновлено ряд культових споруд.
Транспорт і економіка
- Ярмолинці — залізничний вузол на ліній Гречани — Ларга.
- Через Ярмолинці проходить автомобільний шлях Н03 національного значення Житомир — Чернівці, регіональна Р50 Ярмолинці — Сатанів, майже повністю зруйнована дорога після зими 2012—2013 рр.[7]
- У селищі — незначні підприємства харчової промисловості, цегельний завод, Ярмолинецьке ЗАТ «Агробуд», АТП, ринок.
Соціальна сфера: медицина та освіта
Головний медичний заклад Ярмолинців (і району) — Ярмолинецька центральна районна медична лікарня.
У Ярмолинцях загалом є діючою створена ще за СРСР система закладів дошкільної та середньої шкільної освіти, однак у галузі освіти наявні й новації на потребу дня[8].
Дошкільні навчальні заклади Ярмолинців:
- Ярмолинецький дитсадок № 1;
- Ярмолинецький Центр розвитку дитини;
- Ярмолинецький дитсадок № 3.
Ще у 1980-х роках у Ярмолинцях діяло 4 загальноосвітні школи, нині ж у селищі загальноосвітніми школами є 2 заклади середньої освіти нового типу і одна ЗОШ:
- Ярмолинецький професійний ліцей[9];
- Ярмолинецький технологічний ліцей;
- Ярмолинецький НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 і гімназія»;
- Ярмолинецька загальноосвітня школа І—ІІІ ступенів № 2.
Закладами позашкільної освіти в Ярмолинцях є:
- Ярмолинецька дитячо-юнацька спортивна школа (ДЮСШ);
- Будинок дитячої та юнацької творчості.
У селищі діє професійний заклад обласного підпорядкування нового типу — Ярмолинецький професійний ліцей, що пропонує навчання з 11 професій, серед яких найбільш затребувані на ринку праці: муляр-штукатур та лицювальник-плиточник, електрогазозварник, а також єдине в області поєднання фахівців рідкісних професій: слюсар з ремонту авто і лісоруб[10].
Культура, ЗМІ і спорт
Нині (кінець 2000-х років) спостерігається деякий занепад культурної галузі Ярмолинців — понад 10 років не працює єдиний у селищі, ще радянський кінотеатр, до 2007 року припинив своє існування Ярмолинецький краєзнавчий музей.
![](../I/%D0%AF%D1%80%D0%BC%D0%BE%D0%BB%D0%B8%D0%BD%D0%B5%D1%86%D1%8C%D0%BA%D0%B0_%D0%B1%D1%96%D0%B1%D0%BB%D1%96%D0%BE%D1%82%D0%B5%D0%BA%D0%B0_%D0%B4%D0%BB%D1%8F_%D0%B4%D1%96%D1%82%D0%B5%D0%B9.jpg.webp)
Зараз культуру в Ярмолинцях уособлюють навчальні заклади селища, зокрема позашкільні, й Ярмолинецька районна централізована бібліотечна система, яка включає низку селищник і сільських бібліотечних закладів.
В Ярмолинцях функціонує недільна школа польської мови і культури імені Мавриція Гославського, де працюють вчителі, запрошені із Польщі за угодою, укладеною Міністерством освіти і науки України[11].
Істориком і краєзнавцем Ярмолинців є колишній журналіст місцевої районної газети «Вперед» Олександр Семенович Снігур.
Ярмолинецькі засоби масової інформації:
- газета «Вперед» (тираж 2747 примірників) — періодичне видання Ярмолинецької районної державної адміністрації та районної ради;
- газета «Шкільний світ» (тираж 890 примірників) — періодичне видання Відділу освіти Ярмолинецької районної ради).
У Ярмолинцях створено умови для занять спортом — є стадіон і декілька спортивних і тренажерних залів, функціонує Ярмолинецька ДЮСШ.
У Ярмолинцях відбуваються культурні заходи, такі як День Міста, День Перемоги, День Молоді, День Незалежності, які святкуються на центральні площі селища. 30 квітня 2011 року у Районному Будинку Культури вперше пройшов конкурс краси «Міс Ярмолинці 2011».
Релігія, пам'ятки і пам'ятники
![](../I/%D0%9C%D0%B5%D0%BC%D0%BE%D1%80%D1%96%D0%B0%D0%BB_%D0%B2%D0%BE%D1%97%D0%BD%D1%96%D0%B2_%D0%92%D0%92%D0%B2_%D1%83_%D0%AF%D1%80%D0%BC%D0%BE%D0%BB%D0%B8%D0%BD%D1%86%D1%8F%D1%85_%D0%BD%D0%B0_%D0%A5%D0%BC%D0%B5%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B8%D1%87%D1%87%D0%B8%D0%BD%D1%96.jpg.webp)
У Ярмолинцях є декілька храмів, що історично представляють православ'я та католицтво:
- Свято-Троїцька церква (УПЦ МП) — історико-архітектурна пам'ятка місцевого значення; власне збудована як костел кляштору бернардинів 1761 року, але в 1832 році обернений на православну церкву;
- парафія Преображення Господнього (УПЦ КП)[12] — вул. Мічуріна 4;
- костел св. Петра і Павла — також історико-архітектурна пам'ятка місцевого значення (вул. Чапаєва, 63); збудований у 1793—1862 роки.
Окрім двох вказаних культових споруд пам'яткою місцевого значення є мурований особняк графів Орловських (XIX століття)[13].
У Ярмолинцях встановлено низку пам'ятників і пам'ятних знаків, як за доби СРСР — меморіал полеглих у ВВв радянських воїнів, так і за незалежності — погруддя Шевченка, пам'ятні знаки на честь 600-ліття Ярмолинців на центральному майдані та на вшанування Жертв Голодомору (пам'ятний хрест відкрито 21 листопада 2008 року у День пам'яті жертв голодоморів[14]).
При північній околиці селища розташований лісовий заказник місцевого значення «Чорний Ліс», а при східній околиці — заповідне урочище «Березина».
Відомі люди
Народилися
- Адріан Баранецький (1828—1891) — лікар
- Войт Володимир Ілліч (нар. 7 листопада 1942) — Заслужений артист України, бандурист, соліст Національної заслуженої капели бандуристів України ім. Г. Майбороди, майстер музичних інструментів.
- Гуцал Віктор Олександрович (29 грудня 1953 — 13 березня 2004) — український економіко-географ, краєзнавець, кандидат географічних наук, доцент Київського національного університету імені Тараса Шевченка.
- Лис Петро Васильович (1930—1982) — доктор медичних наук, професор.
- Француз (Сидак) Олена Йосипівна (06.11.1925) — українська художниця тканин і килимів, Заслужений майстер народної творчості.
- Швець Володимир Сергійович (1993—2017) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни[15].
Проживали
- Венгер Костянтин Степанович (1921—1988) — старшина РА, учасник нацистсько-радянської війни, повний кавалер ордена Слави.
Галерея
- Ярмолинецька районна державна адміністрація (пл. 600–річчя Ярмолинець, 1)
- У центрі Ярмолинців (на під'їзді до центрального майдану — площі 600–річчя Ярмолинець)
- Погруддя Тарасу Шевченку
Виноски
- Державний комітет статистики України. Чисельність наявного населення України на 1 січня 2011 року, Київ-2011 (doc). Архів оригіналу за 10 жовтня 2012. Процитовано 20 жовтня 2011.
- www.ukrcensus.gov.ua (Дані Всеукраїнського перепису населення України 2001 року)
- Жарких М. І. Храми Поділля. Довідник.
- Український лінгвістичний портал
- Ярмолинецький район Архівовано 18 вересня 2007 у Wayback Machine. на Офіційний сайт Хмельницької обласної ради Архівовано 9 серпня 2016 у Wayback Machine.
- Ярмолинці. Геоінформаційна система місць «Голодомор 1932—1933 років в Україні». Український інститут національної пам'яті. Процитовано 18 червня 2020.
- ДАІ б'є на сполох — в області жахливі дороги. Укравтодор звітує про завершення ямкового ремонту
- ЗНЗ (Ярмолинецького) району на Ярмолинецький районний методичний кабінет (вебсайт)
- Вебсторінка ліцею
- Ярмолинецький професійний ліцей Архівовано 2 травня 2009 у Wayback Machine. на Хмельницький регіональний центр зайнятості Архівовано 23 грудня 2008 у Wayback Machine.
- Поляки в Україні: створено всі умови для здобуття освіти та вивчення рідної мови[недоступне посилання з серпня 2019] // матеріал за 1 листопада 2005 року на ДТРК «Всесвітня служба „Українське телебачення і радіомовлення“ (УТР)» Архівовано 26 червня 2010 у Wayback Machine.
- Українська Православна церква смт Ярмолинці
- Ярмолинецький район Хмельницької області у Каталогу пам'яток на www.spadok.org
- 19:19 Відзначення в районі Дня пам'яті жертв голодоморів на Офіційний сайт Ярмолинецької районної державної адміністрації
- Книга пам'яті
Джерела і посилання
- С. М. Єсюнін. Ярмолинці // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 756. — 784 с. : іл. — ISBN 978-966-00-1359-9.
- Ярмолинці // Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1985. — Т. 12 : Фітогормони — Ь. — 568, [4] с., [26] арк. іл. : іл., портр., карти + 1 арк с.— C. 522
- Верига Василь. Листопадовий рейд 1921 року.— Київ: Видавництво «Стікс», 2011.
- Офіційний сайт Ярмолинецької районної державної адміністрації
- Смт Ярмолинці // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
- Ярмолинецький район на Офіційний сайт Хмельницької обласної ради
- Jarmolińce (Ярмолинці) // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1882. — Т. III. — S. 450. (пол.).— S. 450—451. (пол.)